Справа № 755/123/21
Провадження №: 3/755/100/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 117614 - 30 листопада 2020 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , по вул. Краківській, 27, у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що у день події - 30 листопада 2020 року - був зупинений працівниками поліції о 1 год. 30 хв ночі, коли повертався на своєму автомобілі з роботи, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, оскільки поспішав до дитини, яка була сама вдома.

У судовому засіданні адвокат Загородній С.В., пояснив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські зупинили ОСОБА_2 безпідставно, наркотичних засобів він не вживав. Зазначив, що ОСОБА_1 поспішав додому після роботи, оскільки у нього вдома залишилася сама малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівники поліції, не роз`яснили ОСОБА_1 жодних положень законодавства, його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та повідомили, що він може не проходити огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Стверджував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, але зазначив про неможливість участі в огляді на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що поспішав додому до дитини, не розумів наслідки свої дій, тому без пояснень та зауважень підписав протокол. Крім того, 14.01.2021 року при ознайомленні з матеріалами справи, адвокат з`ясував, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 117614 працівники поліції вказали ознаки сп`яніння, які не зазначені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.1995 року (надалі - Інструкція) Зокрема, в протоколі серії ДПР 18 № 117614 працівниками поліції зазначено, що у ОСОБА_1 «розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, поведінка не відповідає обстановці», однак згідно Інструкції ознаками сп`яніння є «звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук», а в чому саме поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено. Крім того, працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення склали 30.11.2020 року о 01 год. 30 хв., а направлення водія на огляд склали о 02 год. 20 хв, чим затягнули час, у зв`язку з чим ОСОБА_1 міг не встигнути пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Пояснення свідків, додані до протоколу, зафіксовані за допомогою формулярів, що містять в собі заздалегідь зазначені відомості, які не засвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а також у них не зазначено, які ознаки сп`яніння свідки бачили у ОСОБА_1 . Також вказував, що відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП наразі не передбачено чинним законодавством. Крім того, адвокат подав до суду клопотання про виклик свідків та у судовому засідання наполягав на його задоволенні, оскільки хотів, щоб вони описали ознаки, за якими поліцейські визначили стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши адвоката Загороднього С.В. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30.11.2020 року серії ДПР18 №117614, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України; поясненнями свідків від 30.11.2020 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 30.11.2020 року; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА00967, записаному на DVD диск, на якому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо тверджень адвоката про те, що станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення та на час розгляду справи в суді на офіційному сайті Верховної Ради України міститься редакція КУпАП, ч. 1 ст. 130 якої не передбачає відповідальності водіїв наземних транспортних засобів за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити таке.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIIIвід 07 липня 2016 року), зокрема, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 07 липня 2016 року№ 1446-VIII, опублікований: у газеті «Голос України» від 26 липня 2016 року № 139; в газеті «Урядовий кур`єр» від 30 липня 2016 року № 142; офіційному друкованому видані «Офіційний вісник України» від 05 серпня 2016 року № 59 та у офіційному друкованому виданні «Відомості Верховної Ради України» від 12 серпня 2016 року № 33.

Враховуючи вище викладені обставини, суддя вважає необґрунтованими вищевказані твердження адвоката, оскільки вимога про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння для водія передбачена вимогами Правил дорожнього руху України, яких повинен дотримуватись водій при керуванні транспортним засобом. Крім того, відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачено ст. 130 КУпАП, при цьому редакція цієї статті, чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення, належним чином опублікована в офіційних друкованих виданнях для доведення до відома необмеженій кількості осіб.

Щодо клопотання адвоката Загороднього С.В. про виклик свідків у судове засідання, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зважаючи на те, що ознаки наркотичного сп`яніння встановлюються у відповідному закладі охорони здоров`я за направленням працівника органу поліції, а свідки підтверджують лише факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, то суд вважає необґрунтованим клопотання адвоката про виклик свідків та у судовому засіданні обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були свідками того, чи знаходився ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а лише засвідчили факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

У зв`язку з наведеним є також необґрунтованими і доводи адвоката про те, що пояснення свідків, додані до протоколу, зафіксовані за допомогою формулярів, що містять в собі заздалегідь зазначені відомості, які не засвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а також у них не зазначено, які ознаки сп`яніння свідки бачили у ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 та його адвоката Загороднього С.В. про не роз`яснення прав ОСОБА_1 суддя вважає необґрунтованими, оскільки відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції чітко зафіксовано, як працівники поліції роз`яснювали особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ту обставину, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Більше того, зазначені вимоги передбаченні чинним законодавством, яке ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, зобов`язаний знати та розуміти.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М.Омельян