Провадження № 33/4820/142/21
Справа № 672/1201/20 Головуючий в 1-й інстанції Федорук І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гаджука Василя Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в режимі відео конференції з Городоцьким районним судом Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, 28 грудня 2020 року о 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 в м. Городок по вул. Гончара, поблизу будинку 54, керував автомобілем ЗАЗ 110206-41, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Гаджук В.О. просив постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі з направленням матеріалів справи органу досудового розслідування - Городоцькому ВП ГУНП в Хмельницькій області або закрити провадження у справі у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ст. 2861 КК України, а не адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому результати такої є недійсними.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я не відмовлявся. Більше того, працівники поліції не вказали назву закладу охорони здоров`я, у якому ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки у ньому неправильно зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення безпідставно вказані та перелічені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Вважає, що використання в протоколі термінів «лікувальний заклад» та «медичний заклад» є недоречним та некоректним, оскільки законодавцем передбачено термін «заклад охорони здоров`я».

Вказує, що обставини адміністративного правопорушення, викладені в постанові суду першої інстанції, не відповідають змісту фабули обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 485629 від 28.10.2020 року.

Всупереч вимог закону, суд першої інстанції при викладі в постанові обставин адміністративного правопорушення не дотримався вимог щодо точної відповідності суті правопорушення ознакам складу правопорушення. Так, у постанові суду вказано «у визначеному законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» замість «від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився».

Окрім того, постанова суду першої інстанції та протокол про адміністративне правопорушення не містять посилання на вид огляду, від якого відмовився ОСОБА_1 .

У постанові суду також не викладено позицію учасників справи та доводів захисника, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Матеріали відеозаписів не містять жодних відомостей про встановлення особистих даних свідків, факту роз`яснення їм прав та обов`язків, складання відповідних документів за їх участю, підписання ними протоколу та пояснень.

Зазначає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів безпідставно долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проходив.

Направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом, оскільки таке складене працівниками поліції після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гаджука О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485629 від 28 жовтня 2020 року, згідно яких 28 жовтня 2020 року о 00 год. 10 хв. в м. Городок по вул. Гончара, поблизу будинку 54, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за та в медичному закладі категорично відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», в присутності двох свідків, у зв`язку із виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя (а.с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.10.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі Городоцька ЦРЛ (а.с. 4);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 28.10.2020 року близько 00 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» відмовився. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 також відмовився (а.с. 5, 6).

Вказані обставини підтверджуються також даними відеозаписів означеної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (а.с. 9).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання захисника на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, в його діях вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ст. 2861 КК України, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 6 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень "№ 720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 2861 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Підстав для закриття провадження апеляційний суд не вбачає.

Твердження захисника про те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, працівники поліції, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції пропонували ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився. Після того, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній також відмовився.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції було правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП. Будь-яких підстав, які б вказували на порушення встановленої КУпАП та Інструкцією процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вказане, апеляційний суд також не приймає до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису та письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинку транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не вказали назву закладу охорони здоров`я, у якому ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння є необгрунтованим з огляду на те, що останній від проходження огляду категорично відмовився та не висловлював бажання пройти такий будь-де, в тому числі і в найближчому медичному закладі.

Натомість, як вбачається з направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2020 року ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції на огляд до медичного закладу - Городоцької ЦРЛ, що є найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Доводи захисника про те, що у постанові суду та протоколі про адміністративне правопорушення не вказано вид огляду, від якого відмовився ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки з оскаржуваної постанови та протоколу вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі у присутності двох свідків, що підтверджується наявними в справі належними та допустимими доказами.

Посилання на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення безпідставно вказані та перелічені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд не бере до уваги.

Так, відповідно до п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485629 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода.

Наявність таких ознак відповідно до вимог Інструкції стала підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився, що свідчить про те, що вони обґрунтовано вказані та перелічені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки у ньому неправильно зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження вказаного матеріали справи не містять. Разом з тим, згідно протоколу, 28.10.2020 року о 00 год. 10 хв. в м. Городок по вул. Гончара, поблизу будинку 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказані обставини, зокрема час та місце вчинення адміністративного правопорушення, підтвердили і свідки у своїх письмових поясненнях.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог чинного законодавства, містить всі необхідні відомості, є належним доказом, який разом у сукупності з іншими наявними у справі доказами підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для визнання його недопустимим доказом - відсутні.

Посилання захисника на те, що обставини адміністративного правопорушення, зазначені в постанові суду першої інстанції не відповідають обвинуваченню, викладеному в протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставним та спростовується змістом оскаржуваної ухвали, обставини якої повністю відповідають обставинам, вказаним в протоколі, зокрема щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про неправильне використання судом у своїй постанові поняття «у визначеному законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» замість «від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився», а також про некоректність використання в протоколі про адміністративне правопорушення термінів «лікувальний заклад» та «медичний заклад» замість «заклад охорони здоров`я», апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини ніяким чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апелянта про те, що матеріали відеозаписів не містять жодних відомостей про встановлення особистих даних свідків, факту роз`яснення їм прав та обов`язків, складання відповідних документів за їх участю, підписання ними протоколу та пояснень, то апеляційний суд не бере до уваги вказане, з огляду на наступне.

Так, незважаючи на те, що дані відеозаписів не містять відомостей про встановлення даних свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в матеріалах справи наявні їхні письмові пояснення, де вказані зокрема їх анкетні дані, відомості про ознайомлення зі ст. 63 Конституції України, викладені їхні письмові пояснення з приводу обставин події, які вони завірили своїми письмовими підписами як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у своїх поясненнях.

Твердження захисника про безпідставність долучення до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки даними вказаного акту підтверджується відмова ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Доводи апелянта про те, що направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складене працівниками поліції після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, такий був складений працівниками поліції 28.10.2020 року о 00 год. 25 хв. Натомість, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено працівниками поліції 28.10.2020 року о 00 год. 18 хв., що в свою чергу виключає можливість складення такого після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також не приймає до уваги твердження захисника про те, що у постанові суду не викладено позицію учасників справи та доводів захисника, враховуючи наступне.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції проаналізував всі наявні в матеріалах справи докази, врахував пояснення останнього, який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, думку захисника, який просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи сукупність наявних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Гаджука Василя Олександровича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.