Провадження № 3/219/44/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «Бахмут-Агро», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені його права,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2020 поліцейським СРПП № 2 Бахмутського ВП старшим сержантом поліції Дзюбою І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440365 про те, що 04 листопада 2020 року о 22 год. 00 хв. на автодорозі Бахмут-Лисичанськ 714 км, приблизно 2 км у сторону Соледара, водій ОСОБА_1 керував автомобілем КАМАЗ 5460 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від продуття алкотестера «Драггер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України. Згідно протоколу ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав в повному обсязі та пояснив, що в той день, перебуваючи у справах підприємства, на якому він працює, він їхав по автодорозі Бахмут-Лисичанськ на автомобілі КамАЗ. Приблизно о 22 год.00 хв. йому зателефонували і повідомили про зміну маршруту. Коли він почав розвертатися, щоб їхати у іншому напрямку, його дії побачили військові та попередили, що йому необхідно зупинитися. На його думку, у військових було припущення, що він намагається від них втекти. Він зупинився на вимогу військових, показав їм паспорт громадянина України, тому що більше вони в нього не запитували. Потім військові викликали поліцейський патруль. Трохи пізніше під`їхав поліцейський патруль та одразу запропонували йому пройти обстеження в лікарні, від якого він відмовився, тому що поспішав на завантаження автомобіля, про що йому телефонувало керівництво. Ніхто його не відсторонював від керування автомобілем. В протоколі він записав, що «продувать в алкотестер «Драгер» відмовляється, однак йому ніхто не пропонував продувати в алкотестер.

Захисник адвокат Басан Ю.П. в судовому засіданні заявив клопотання про долучення до матеріалів справи відповідь т. в. о. начальника Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Дзицюк А. про те, що згідно запису № 453 в Журналі обліку роботи газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» (заводський ARBL 0780) Бахмутського РВП, пристрій отримав 04.11.2020 о 19 год. 15 хв. поліцейський СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_2 , який знаходився на маршруті патрулювання та повернув 05.11.2020 о 07 год.10 хв. Звернув увагу суду на те, що в протоколі вказано, що до протоколу додається боді камера № 6, але до протоколу додано диск з відеозаписом без зазначення з якої техніки.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, положеннями ч. 1 ст.256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити в тому числі дані про дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення

Такі ж вимоги містяться у п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ № 1376 від 06.11.2015 року, відповідно до яких вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.6, 7 Інструкції).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п. 1-4,6 розділу II Інструкції).

З диску відеозапису, доданому до адміністративного матеріалу не вбачається, що зйомка здійснюється з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення складання протоколу. Пояснення свідків не містять даних щодо місця роботи, посади, телефону. За таких обставин, перевірити неупередженість свідків не є можливим.

Клопотань щодо виклику свідків ОСОБА_1 та захисник Басан Ю.П. не заявляли.

Суду не надано доказів що, поліцейський СРПП № 2 Бахмутського ВП старший сержант поліції ОСОБА_3 отримував 04.11.2020 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», а тому незрозуміло яким чином він міг здійснити огляд водія на стан сп`яніння без використання спеціального технічного засобу (запропонувати пройти таке обстеження).

Згідно ст.266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Протокол містить дані про те, що ОСОБА_1 від керування усунений. Однак, протокол не містить даних про те, якій уповноваженій особі автомобіль був переданий у керування, що фактично ставить під сумнів процедуру усунення від керування транспортним засобом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до суду) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 266, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко