Справа № 461/6666/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1780/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. та представника ОСОБА_1 адвоката Кутаса А.В., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 12 серпня 2020 року о 19 годині 24 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 в якому ОСОБА_2 слідував з України до Республіки Польща в якості пасажира.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного, транспортного засобу та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що 20.04.2017 15:28:23 гр. ОСОБА_2 , ввіз з метою особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит», смугою руху «зелений коридор» через митний пост "Нові Яриловичі", пункт пропуску "Славутич - Комарин" Чернігівської митниці ДФС: автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований в Республіці Литва) V1N: НОМЕР_4 . Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 12.08.2020 року, громадянином України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим ніж «Транзит» поміщений не був. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, а також документально підтверджуючого повідомлення найближчого митного органу про вищезазначені обставини, у відповідності до ст. 192 МК України, громадянин України ОСОБА_1 до митного контролю не надав.

Автор протоколу зазначає, що громадянин України ОСОБА_2 не доставив транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований в Республіці Литва) VIN: НОМЕР_4 до митного органу призначення, перевищив встановлений митним кодекром України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись представник Галицької митниці Держмитслужби Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою, гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та накласти на нього стягнення - штраф в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 000 гривень) або конфіскувати в дохід Держави транспортний засіб марки «Renault» YIN VF1KA17 р.н. НОМЕР_3 .

Вважаємо висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову незаконною, зважаючи на наступне.

Від надання письмових пояснень з причин не вивезення: ним транспортного засобу марки «Renault» VIN НОМЕР_5 р.н. НОМЕР_3 , у встановлений Митним кодексом України строк за межі митної території України, гр. ОСОБА_2 12.08.2020 відмовився.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

У відповідності до ст.95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк їх транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб. Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. У відповідності до норм ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, гр. ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звертався.

Таким чином гр. ОСОБА_1 станом на 12.08.2020 перевищив більше ніж на тридцять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару - транспортного засобу марки «Renault» VIN НОМЕР_5 р.н. НОМЕР_3 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

У своєму рішенні суд першої інстанції суд об`єктивно прийшов до висновку щодо наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. Однак прийняв до уваги те, що гр. ОСОБА_1 є учасником бойових дій на сході України, має на забезпеченні двох неповнолітніх дітей, а ввезений ним автомобіль не зміг вивезти за межі митної території України через його потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду.

Суд посилаючись на норми ч.1 ст.460 Митного кодексу України, не обґрунтовано перейняв на себе повноваження Торгово-промислової палати, із визначеними їм правами у відповідності до норм ст. 14? Закону України «Про торгово-промислові палати» № 671/ 97-ВР від 02.12.1997 р., якими встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Разом з тим, ані гр. ОСОБА_1 , ані його захисником Сертифікату ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч.6 ст.380 МК України суду надано не було.

Більш того, судом, у постанові в справі № 461/6666/20 взято до уваги постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2017, однак не досліджено того, з чиєї вини було вчинено дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу марки «Renault» VIN VF1KA17 р.н. НОМЕР_3 .

Отже, одне, вчинене гр. ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення призвело до вчинення ним іншого адміністративного правопорушення.

Одночасно, визначним є те, що гр. ОСОБА_1 всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту з повідомленням про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та про місцезнаходження товарів і транспортних засобів не звертався.

Галицька митниця Держмитслужби вважає, що рішення, винесене Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/ 6666/ 20 в даному випадку не відповідає обставинам справи та є необґрунтованим. Оскільки правопорушення, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, свідчить про значну суспільну небезпеку та прямий умисел особи на , вчинення такого правопорушення.

Дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені і державою суспільні відносини, пов`язані із переміщенням через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення, а саме накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таки* транспортних засобів.

Звертає увагу на практику Верховного Суду.

На вказану апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Кутас А.В. подав заперечення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2020 р. залишити без змін.

Заслухавши представника Галицької митниці Зирянова О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_1 адвоката Кутаса А.В., який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши наведені доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано в повній мірі. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим в цій частині, доказам по справі суддею першої інстанції надана належна оцінка та правова кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.6 ст. 470 МК України є вірною та фактично в апеляційній скарзі не оскаржується.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриваючи провадження у справі, суддя місцевого суду врахував, що причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення стало те, що автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований в Республіці Литва) VІN: НОМЕР_4 попав в дорожньо-транспортну подію та став непридатним для експлуатації, ремонту не підлягав, що унеможливлювало його виїзд та переміщення автомобіля до вказаної дати. Із зазначеного слідує, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. Крім цього, суддею враховано, обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначимість та невисоку суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , а саме: те, що такий вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є учасником бойових дій, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, та беручи до уваги те, що неможливість вивезення даного автомобіля зумовлене потраплянням автомобіля в дорожньо-транспортну пригоду, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При цьому, слід звернути увагу, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Відтак, покликання апелянта про недотримання судом першої інстанції ст. 245 КУпАП та про те, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення судді місцевого суду щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року, про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 Митного кодексу України, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.