Справа № 373/111/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Кілограм Франчайзинг», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОККПП невідомий;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 003654 від 13.01.2021 13.01.2021 о 13 год. 55 хв в Київській обл. Переяслав-Хмельницькому районі автодорога Київ-Харків 94-й км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI Q7 ДНЗ НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився. Був зупинений шляхом перекриття дороги М03 на 77 км. стаціонарним постом патрульної поліції. Чим ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався. В судове засідання прибув його захисник Кравченко І.О., який вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`явився, в судовому засіданні представлений захисником, повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В судовому засіданні захисник Кравченко І.О. підтримав подані до суду пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що жодних фактичних даних, які б свідчили про причетність до правопорушення матеріали справи не містять, та йому не було надано доказів того, що саме він в момент вчинення адміністративного правопорушення перебував за кермом автомобіля AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_1 , такий факт порушення заснований, на його думку, на припущеннях. При складанні протоколу його безпідставно було обмежено у використанні правничої допомоги. Також йому не було надано жодних доказів потреби зупиняти його транспортний засіб. На підставі викладеного вище ОСОБА_1 , якого підтримав захисник Кравченко І.О. вважає, що провадження у справі слід закрити.

Захисник Кравченко І.О. наголосив на тому, що зібраними доказами не підтверджується факт управління даним транспортним засобом ОСОБА_1 , що вказує на відсутність вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

В судовому засіданні захисником Кравченком І.О. долучено копію квитанції про сплату ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн. за постановою серії ІАН № 366435 від 13.01.2021; надано додаткові пояснення про те, що порушення ПДР України, встановлені в постанові серії ІАН № 366435 від 13.01.2021, ОСОБА_1 визнав повністю та оплатив штраф, про що надано відповідну квитанцію сплати штрафу; ОСОБА_1 використовує даний автомобіль в службових цілях та позбавлення права керування транспортними засобами залишить його без доходу; інших клопотань не заявлено.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується письмовими та іншими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 003654 від 13.01.2021, в якому зазначені обставини події, що мала місце 13.01.2021 о 13 год. 55 хв. в Київській обл. Переясла-Хмельницькому районі автодорога Київ-Харків 94-й км. за участю автомобіля марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІАН № 366435 від 13.01.2021, з якої вбачається те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , 13.01.2021 о 13:55:05 по автодорозі Київ-Харків 77-й км, рухався зі швидкістю 176 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 66 км/год., чим порушив п. 12.6 «Ґ» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП; відеозаписом подій від 13.01.2021 (а/с 8), що був досліджений в судовому засіданні; копією квитанції про сплату ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн. за постановою серії ІАН № 366435 від 13.01.2021.

Інші документи, які містяться в матеріалах справи: клопотання ОСОБА_1 від 13.01.2021 про перенесення розгляду справи, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції Д.Харченка (а/с 6), розписка ОСОБА_1 про пред`явлення електронного посвідчення водія від 13.01.2021 (а/с 5), довідка про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 15.01.2021 (а/с 7); слід вважати письмовими доказами, які не мають значення для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, є допустимими та підтверджують хід вчинених дій працівником поліції та право ОСОБА_1 на керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України (обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Диспозиція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність осіб за невиконання водіями вимог поліцейського.

Таким чином, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку за допомогою жезла знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, та є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень п. 2.4 ПДР України, а саме: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил (ПДР України).

Доводи захисника Кравченка І.О. про те, що доказами не підтверджується керування ОСОБА_1 даним автомобілем, відхиляються та не знайшли свого підтвердження на підставі досліджених доказів в їх сукупності. Вважаю доведеним те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля за обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 № 003654 від 13.01.2021, постанові серії ІАН № 366435 від 13.01.2021, незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 .

Доводи захисника Кравченка І.О. про те, що при складанні протоколу серїі ДПР18 № 003654 від 13.01.2021 було допущено порушення права ОСОБА_1 на його захист, є прийнятними та враховуються при винесенні постанови. В даному випадку порушення права на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. За даним фактом судом вживатимуться додаткові заходи реагування в межах КУпАП для доведення до відома працівникам поліції про неприйнятність вказаних порушень (порушення права на захист), які в свою чергу можуть негативно вплинути на розгляд будь-якої справи про адміністративне правопорушення. В свою чергу, інтереси ОСОБА_1 представлені професійним адвокатом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а відтак судом вжито усіх заходів для реалізації процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Доводи захисника Кравченка І.О. про те, що ОСОБА_1 повинен був зупинитись тільки на законну вимогу працівника поліції, відхиляються у зв`язку з тим, що на думку захисту не доведено, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, та предмет розгляду справи стосується саме невиконання вимоги про зупинку. Нормою статті 122-2 ч. 1 КУпАП передбачено, що відповідальність водія транспортного засобу настає за невиконання вимоги поліцейського про зупинку, та не охополюються обов`язковим повідомленням поліцейського законних причин зупинки як трактується захисником. При цьому, повідомлення про законність причини зупинки очевидно не може бути здійснено поліцейським при невиконанні водієм вимоги про зупинку.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», заява № 63566/00, параграф № 23, рішення від 18.07.2006).

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не виявлено, так само як і обставин, що обтяжували б його відповідальність.

З огляду на викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за ознаками: невиконання водієм вимог поліцейського.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність шкоди, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП не притягувався, його відповідальне відношення до сплати штрафу у справі за постановою серії ІАН № 366435 від 13.01.2021, невизнання вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення у справі за ч. 3 ст. 122 КУпАП, його майновий та службовий стан, відсутність відомостей про сім`ю та з огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є суворим для ОСОБА_1 , негативно вплине на можливість ефективного контролю за господарською діяльністю його підприємства, що знаходиться в різних містах України, а відтак застосовується мінімальне за своїм розміром стягнення у виді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 280, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

СУДДЯ В.В. ЛЕБІДЬ