Справа № 131/1218/21
Провадження № 3/131/510/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

встановив:

20 жовтня 2021 р. о 20:40 год. в с. Бабин Вінницького району Вінницької області по вул. Польовій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21124» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою алкотестера «Драгер» з відео-фіксацією нагрудним відео-реєстратором працівника поліції. Результат огляду 1,98 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він дійсно вживав алкогольні напої, проте керування транспортним засобом не здійснював, за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21124» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під час руху даного транспортного засобу перебувала ОСОБА_2 , яка за півгодини до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення підвезла його до вул. Польової с. Бабин Вінницького району Вінницької області та залишивши його пішла додому.

Захисник адвокат Токарчук М.В. звернувся до суду із клопотанням про виклик свідків та у судовому засіданні повідомив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку із чим просив суд провадження у справі закрити на цій підставі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242110 від 20.10.2021 р. (а.с. 4), акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» з результатом 1.98 проміле (а.с. 3), пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2021 р. (а.с. 7) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.10.2021 р. (а.с. 13) та відео-фіксацію огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, яка зафіксована за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску (а.с. 2), оцінивши зазначені належні та допустимі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зміст пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями абзацу 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, за результатом якого встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1.98 проміле. Наведене підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» з результатом 1.98 проміле та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, долученим до матеріалів справи.

Під час дослідження у судовому засіданні змісту відео-запису, який здійснено за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску судом встановлено, що під час спілкування телефонного спілкування працівників поліції із ОСОБА_2 , остання повідомила, що вже біля двох годин перебуває вдома.

Крім того, зі змісту письмового пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2021 р. вбачається, що він після вжиття спиртних напоїв, саме він здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ 21124» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи за кермом даного транспортного засобу. Зазначений письмовий доказ містить підпис ОСОБА_1 . Будь-яких належних та допустимих письмових або інших доказів того, що зазначені письмові пояснення містять підпис не ОСОБА_1 , а іншої особи стороною захисту суду не надано.

При цьому, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242110 від 20.10.2021 р. ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Будь-яких зауважень щодо складання вказаного протоколу чи порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння у змісті даного протоколу не зазначено.

Суд бере до уваги те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в період часу із 20 жовтня 2021 р. (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242110) по 29 листопада 2021 р. (дата судового розгляду справи) він не вчиняв жодний дій з приводу оскарження неправомірних дій працівників поліції, які як він вважає мали місце по відношенню до нього під час складання протоколу серії ААБ № 242110 від 20.10.2021 р.

З огляду на зазначене судом відмовлено у задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Токарчука М.В. про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 21124» з д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується вищенаведеними наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вищенаведеним вказаним доказам, які були дослідженні у судовому засіданні.

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а його дії за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження останнього та його захисника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є надуманими, безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. Таким чином, ОСОБА_1 , під час керування автомобілем погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на зазначене суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) грн. судового збору на користь держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) грн. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: