Справа № 466/8841/20 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/811/1808/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 , захисників-адвокатів Цьороха Ю.Р., Савенка А.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови, 21 вересня 2020 року о 10:40 год. гр. ОСОБА_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп на 511 км.+387 м. у с.Дідилів на вул. Київській, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагувала на її зміну, під час зміни напрямку руху, а саме маневру розвороту, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Volvo GH04» р.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Schwarzmuller S-1» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.3 «б», п.10.1 ПДР, чим скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На вказану постанову судді ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, винесеною при неповному з`ясуванні обставин та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з наступних підстав.

Вважає, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав її, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди , оскільки з матеріалів справи, (дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП) зрозуміло, що гр. ОСОБА_2 являється виним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Судом не були враховані наданні нею та її захисником Савенко А.Л. докази, під час судового розгляду, не було розглянуте клопотання про виклик свідків та очевидців дорожньо-транспортної пригоди, не враховано її покази, та надані фотографії, схема з місця пригоди, де відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Своїми діями, на думку апелянта водій ОСОБА_2 , керуючи автомобіля марки « VOLVO FH 04» д.н. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHWARYMULLER S-І» д.н. НОМЕР_4 , рухаючись по автодорозі М-06, Київ-Чоп по вул. Київській, села Дідилів, Кам`янко-Бузького районну, порушив п.п.12.1., 12.3.,12.4.,13.1,14.6 е) ПДР України, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху в населеному пункті позначеному (дорожнім знаком 5.45), не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, не врахував дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозив, стану транспортного засобу, та не дотримався безпечної дистанції, пересік подвійну лінію розмітки ,в результаті чого відбулась дана дорожньо-транспортна пригода .

Після її виклику в Управління патрульної поліції у Львівській області в м.Львів, по вул.Перфецького, 19, де старшим інспектором відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гриньків Сергієм Васильовичем було складено адміністративний протокол серії ДПР18№ 193261 по ст.124 КУпАП.

Під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди та складання адміністративного протоколу ДПР18 № 193261, поліцейськими було допущено порушення наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року, «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих не в автоматичному режимі».

Старший слідчий Кам`янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області Мужик В.М. на місці дорожньо-транспортної пригоди, не діяв відповідно до вимог ст.237 КПК України, та не склав протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Складена схема є неповна та не може бути доказом, так як відсутні підписи учасників пригоди, понятих, підписана тільки слідчим.

Разом з тим протокол серії ДПР18 № 193261 про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки графі свідки потерпілі зазначено, що потерпілими є :ТОВ «ЕКСПЕДИЦІЯ ДЕШКО», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в той же час в матеріалах які додаються до протоколу, відсутні копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, пояснення та довідка про отримання тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_3 , які відповідно до протоколу були учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди, за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення .

При цьому судом першої інстанції не враховано, що дорожньо-транспортна пригода відбулась в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45.ПДР України в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населеному пункті. При виконанні маневру повороту ліворуч, перед тим як почати рух, вона переконалася у відсутності транспортних засобів і виконала вимоги п.п.10.1.,10.2.,10.3.,10.4.,ПДР України. Зіткнення відбулося, коли її автомобіль вже знаходився передньою частиною на зустрічній смузі. Замість того, щоб дати їй закінчити маневр, водій ОСОБА_2 намагався об`їхати її автомобіль з лівого боку та застосував екстрене гальмування. Про те, що вона виїхала не раптово перед автомобілем ОСОБА_2 , свідчить гальмівний шлях його автомобіля, а також його покази.

Не враховано судом першої інстанції те, що фабула адміністративного протоколу серії ДПР18№ 193261 не відповідає обставинам справи, так як зіткнення відбулось підчас попутного руху транспортних засобів, коли вона здійснювала з крайньої лівої смуги розворот ліворуч, а не під час маневрування, що виїхала з прилеглої території і зразу почала розворот. Судом було відхилене клопотання захисника, про виклик свідків даної пригоди , та витребування всіх матеріалів по даній дорожньо-транспортній пригоді. До поданого рапорту інспектором взводу №1 роти №4 УПП у Львівській області ДПН Матвійчук Н.В., додані фотографії , про що свідчить відмітка на рапорту, в той же час в матеріалах, які надані до суду, вони відсутні.

Матеріали які наданні суду першої інстанції, взагалі не можуть бути доказами. Схема дорожньо-транспортної пригоди підписана тільки слідчим, що викликає сумніви про її правдивість. В матеріалах відсутній висновок слідчого Мужик В.М., який проводив оформлення ДТП, про винну особу. Решта доданих матеріалів до протоколу не можуть бути доказами. Рапорт про дорожньо-транспортну пригоду інспектора взводу №1 роти №4 УПП у Львівській області ДПП Матвійчука Н.В. не може бути документом, який встановлює вину порушника, адже він не проводив оформлення дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно складений адміністративний протокол серії ДПР18 № 193261, старшим інспектором відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гриньків Сергієм Васильовичем, не може бути доказом. Наведені вище факти свідчать про фальсифікацію доказів поліцейськими.

Заслухавши виступ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, захисника-адвоката Цьороха Ю.Р., який заперечив подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримую подану апеляційну скаргу пояснила, що вона виїхала з заправки, включила лівий поворот і повільно їхала, фура їхала позаду за метрів 400, почула удар в задню ліву частину автомобіля, по смузі розвороту проїхала 5-6 метрів.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, її вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193261 від 02.11.2020 р. та додатками до нього, а саме: схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, вказані докази узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи № 466/8841/20 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Стосовно доводів апелянта про невідповідність вимогам Інструкції схеми місця ДТП та інших матеріалів справи, то слід зазначити, що зауважень стосовно складеної схеми місця ДТП ОСОБА_1 не мала, і в матеріалах справи такі відсутні, покликання в апеляційній скарзі на фальсифікацію доказів є безпідставними та недоречними.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук