Провадження № 3/470/34/21
Справа № 470/41/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Гордієнко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від Березнегуватського ВП Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, інвалідності не маючого, реєстраційний номер картки платника податків

НОМЕР_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №642672 складеного 20 січня 2021 року ДОП СП Березнегуватського ВП капітаном поліції Безроднім М.М., ОСОБА_1 в 2020 році восени, під час навчального процесу вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки свої дружини ОСОБА_2 , а саме хапав за руки, кричав, не випускав з кімнати, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково, суду пояснив, що бували випадки що він підвищував голос на падчерку ОСОБА_2 , та забирав мобільний телефон, коли вона відмовлялася робити уроки. Такі його дії викликали у неї обурення, вважав що така поведінка дитини зумовлена конфліктною ситуацією та судовими процесами, що існують між біологічними батьками дитини.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд доходить наступних висновків.

Відповідно частин 1,2 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суд при підготовці до справи серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Однак досліджуваний протокол про адміністративне правопорушення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки ДОП СП Березнегуватським ВП капітаном поліції не було встановлено, та не зазначено у ньому часу, місця вчинення та суті адміністративного правопорушення. Вказано лише припущення, що події відбулися восени 2020 року, що є неприпустимим, зокрема і у зв`язку з тим, що не конкретизована дата вчинення адміністративного правопорушення позбавляє можливості перевірити дотримання строків складання протоколу про адміністративне правопорушення та строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 173-2 КУпАП, яка має дві частини, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина друга передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою цієї статті. Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за якою частиною ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровою особи.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №642672 не розкрито об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не вказано жодної кваліфікуючої ознаки та даних про наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні, що є обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 хапав за руки, кричав, не випускав з кімнати, проте такі кваліфікуючі ознака домашнього насильства у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП відсутні. Як зазначалося вище знаками психологічного насильства за диспозицією ч.1 ст.173-2 є погрози або образи та ін., проте такі ознаки домашнього насильства не ставляться у провину ОСОБА_1 .

З огляду на викладене суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 20 січня 2021 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому не може розцінюватися судом як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Таким чином, провадження у вказаній справі слід закрити за відсутністю складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 245-247, 251-252, 255, 280, 283, 284-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова