Провадження № 33/824/5160/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ознаками ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

Закриваючи провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутній склад правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та недоведеністю участі самого ОСОБА_2 до інкримінованих йому правопорушень.

Не погоджуючись з даною постановою потерпіла ОСОБА_1 5 листопада 2021 року подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що суд першої інстанції закрив провадження у справі, не піддаючи при цьому сумніву саму подію ДТП, яка сталася з потерпілою 20 серпня 2020 року за викладених нею обставин.

Вказує, що факт наїзду ОСОБА_2 на ОСОБА_1 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, висновком судово-медичного експерта, постановою про закриття кримінального провадження протоколом впізнання за фотознімками, протоколом огляду речей і документів від 11 червня 2021 року.

Наголошує на тому, що судом першої інстанції не були враховані матеріали, складені на місці ДТП, в частині встановлення номера автомобілю, який здійснив наїзд.

Звертає увагу суду, на те що ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Соїн Я.А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Ждан В.В. апеляційну скаргу не визнали та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не встановив обставин, які підтверджують що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки указаною статтею передбачено відповідальність за порушення, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, в той час як у протоколі вказано про факт зіткнення автомобіля з пішоходом, що є порушенням, за яке передбачена відповідальність згідно з іншою ст. КУпАП.

Заподіяння шкоди автомобілю самого порушника, не є підставою для застосування до нього санкцій, передбачених ст. 124 КупАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення в частині закриття адміністративного правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу вказаного адміністративного правопорушення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни в цій частині не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо помилковості закриття судом першої інстанції провадження за ст. 122-4 КУпАП, судом апеляційної інстанції такі доводи визнано обґрунтованими.

Так, згідно з п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що постановою про закриття кримінального провадження від 15 червня 2021 року слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, старшим лейтенантом поліції Садовим Д.М. було закрито кримінальне провадження № 0005588 від 13 листопада 2020 року саме з тих підстав, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В той же час у постанові слідчим встановлено, що саме ОСОБА_2 20 серпня 2020 року о 22 год. 05 хв., рухаючись в м. Києві по вул. Івашкевича, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в сусідній смузі зупинився інший транспортний засіб, та на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості, аж до зупинки свого транспортного засобу, продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Також слідчим було встановлено, що безпосередньо водій ОСОБА_2 20 серпня 2020 року о 22 год. 05 хв. рухаючись в м. Києві по вул. Івашкевича, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в сусідній смузі зупинився інший транспортний засіб, та на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості, аж до зупинки свого транспортного засобу, продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , після чого залишив місце вказаної дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, порушивши тим самим ще й вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржена. ОСОБА_2 правом на оскарження не скористався, а відтак, встановлені слідчим обставини ним визнані та не спростовані.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202779 від 12 липня 2021 року, який підписаний ОСОБА_2 (а.с. 1-2);

- постановою від 15 червня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0005588 від 13 листопада 2020 року, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У вказаній постанові встановлено, що порушення водієм автомобілю марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 пунктів 1.5, 2.3б), 18.4 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (а.с. 6-9);

- фотознімки, на яких зображено проїжджу частину, яка добре освітлена та на якій знаходиться пішохідний перехід, по якому дійсно рухається пішохід, а в крайній лівій смузі рухається легковий автомобіль, який в подальшому, здійснює наїзд на пішохода та залишає місце пригоди (а.с. 17-28);

- протоколом допиту потерпілого у кримінальному провадженні від 18 листопада 2020 року (а.с. 25-28), в якому ОСОБА_1 вказує, що саме ОСОБА_2 здійснив на неї наїзд та залишив місце пригоди (30-33);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_3 у кримінальному провадженні від 12 червня 2021 року (а.с.32-39), яка у своїх поясненнях підтвердила факт наїзду автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 на ОСОБА_1 ;

- інформацією РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 26 січня 2021 року (а.с. 36) про те, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 19 січня 2021 року, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2 ;

- листом КНП «Центр ЕМД та МК» від 12 травня 2021 року про те, згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) «Швидка медична допомога», 20 серпня 2020 року з приводу дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Київ, вул. Івашкевича, на пішохідному переході, був зареєстрований виклик екстреної медичної допомоги до ОСОБА_1 ( А.С. 47);

- висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-555-2021, в якому встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок між подіями транспортної травми від 20 серпня 2020 року та отриманням легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (а.с. 51-58);

Саме по собі посилання ОСОБА_2 на те, що він не пам`ятає чи керував транспортним засобом 20 серпня 2020 року та на те, що його транспортним засобом керують також члени його сім`ї не можна визнати таким, що спростовує наведені докази.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до Правил дорожнього руху учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно до п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом апеляційної інстанції встановлено, що вина правопорушника за ст. 122-4 КУпАП повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, судом на підставі зібраних доказів, які узгоджуються між собою, та достовірно підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог цих пунктів Правил дорожнього руху, що до залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання до медичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Висновок суду першої інстанції про закриття справи і в частині ст. 122-4 КУпАП з підстав, передбачених ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає не правильним, оскільки судом не було встановлено обставин, що спростовують причетність ОСОБА_2 до інкримінованого йому правопорушення.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів на переконання апеляційного суду, свідчить що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, винуватість його доведена, тому він повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята 15 червня 2021 року, тобто більш ніж три місяці тому.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на момент розгляду справи закінчився.

Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, вимоги статті 38, статті 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року, в частині, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ознаками ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу вказаного адміністративного правопорушення скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року в частині, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ознаками ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу вказаного адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана