Справа № 285/5158/20
провадження у справі 3/0285/146/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.12.2020 року, о 03 год. 55 хв., гр. ОСОБА_1 по вул. Пушкіна керував автомобілем Volkwagen Jetta д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей; запах алкоголю з ротової порожнини; неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та мав бажання його пройти але за умов підтвердження доказами, з боку поліцейського, що він керував автомобілем. Також зазначив, що автомобілем не керував, а лише перебував в автомобілі на місці водія. Автомобілем керувала інша особа, яка ненадовго відлучилась і яку вони разом з іншими сиділи і чекали в машині.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Встановлено, що 13.12.2020 року, о 04 год. 50 хв. поліцейським СРПП Новоград-Волинського ВП Забродським О. І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ№090839, згідно якого ОСОБА_1 по вул. Пушкіна керував автомобілем Volkwagen Jetta д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей; запах алкоголю з ротової порожнини; неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, якою затверджено Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до зазначений нормативних актів огляду підлягають лише водії транспортних засобів щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони керуючи транспортним засобом перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України, а сам огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків (ч.ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Порядку).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ№090839, якій згідно ст. 251 КУпАП являється доказом, вбачається, що водій ОСОБА_2 мав явні ознаки схожі на стан сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, неадекватна поведінка).

Згідно розділу ІІ п.2 ч.2, розділу ІХ п.4, 6 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Так, із переглянутих судом відеозаписів, які було надано ОСОБА_1 та поліцейським ОСОБА_3 , а також із письмових пояснень свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_6 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. З відеозаписів вбачається, що на неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_6 зазначив, він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і готовий пройти огляд але за умови надання поліцейським доказів, що він керував автомобілем. Також з відео видно, що ОСОБА_6 хоч і повідомляє, що не відмовляється від проходження огляду, але при цьому будь-яких дій направлених на реальне виконання вимог поліцейського, які є обов`язковими (ст.62 Закону), не вчиняє.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 , оскільки останній знаходиться з ОСОБА_6 в приязних відносинах, що в свою чергу викликає сумнів у їх правдивості та ввжає, що вони направлені саме на штучне спростування факту вчинення правопорушення.

Таким чином, суд оцінює позицію ОСОБА_6 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують відмову ОСОБА_6 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Враховуючи особу правопорушника, обставини вчинення правопорушення і його наслідки, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч 1, 245, 283, 284 п 1, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий