Провадження № 33/4820/700/21
Справа № 676/4802/21 Головуючий в 1-й інстанції Черепахін В. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 09 серпня 2021 року о 03 год. 50 хв. по вул. Миру,12 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керував транспортним засобом «SUBARU TRIBECA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, просить постанову суду першої інстанції скасувати і закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки судом неповно з`ясовано обставини справи та не надано відповідної правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи, а тому рішення суду винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального законодавства.

Вказує, що в протоколі не зазначена інформація щодо притягнення до адміністративної відповідальності протягом року, також не зазначені свідки, які б мали бути залучені при складані протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, якщо він з`явився в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то він не може нести відповідальність за відмову від проходження огляду на місці зупинки, крім того, лікар ОСОБА_2 є лікарем приймального відділення, який не пройшов у встановленому законом порядку курсів для допуску огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння. Долучена до матеріалів справи довідка не передбачена Інструкцією про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а лише просив зачекати його захисника. Також судом першої інстанції безпідставно визнаний належним та допустимим доказом відеозапис, який зроблений працівником поліції на свій телефон.

Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 09 серпня 2021 року був складений інспектором ВРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, того ж дня, 03 год. 50 хв. по вул. Миру, 12 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SUBARU TRIBECA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», та в медичному закладі водій відмовилась, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак останній від проходження огляду ухилявся різними методами, а саме: закрився в автомобілі, імітував телефонні дзвінки, вимагав свідків, виявляв невдоволення що його знімають на відео. Поліцейські роз`яснювали ОСОБА_1 що залучення свідків не є обов`язковою процедурою, про право працівників поліції згідно ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» фіксувати правопорушення та пропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння понад 5 разів. Дії ОСОБА_1 свідчили про те, що він відмовляється пройти такий огляд на місці зупинки. Тоді працівники поліції висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився і після його доставлення в Кам`янець-Подільську міську лікарню, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніня, вимагав проходження огляду лише у присутності захисника. Незважаючи на неодноразові роз`яснення працівників поліції про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем, про те що участь адвоката в даній процедурі не є обов`язковою, ОСОБА_1 вимогу працівників поліції не виконував. Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

Довідка про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я підписана лікарем та завірена його печаткою.

Судом першої інстанції було встановлено, що лікар - ОСОБА_2 мав право проводити ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння та за його результатами складати відповідні документи.

Доводи апелянта про те, що при складанні протоколу повинно зазначатися інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року, не беруться судом до уваги, так як вона вказується лише за наявності, а те що під час складання адмінматеріалів не було залучено свідків, а тому такий огляд є недійсним, не можуть бути враховані, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язкової участі свідків.

Що стосується недопустимості відеозапису події як доказу винуватості ОСОБА_1 оскільки такий записаний на телефон працівника поліції, то такі посилання в апеляційній скарзі апелянта не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відеозапис є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта спростовуються вищевикладеними обставинами та матеріалами справи.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтами в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний