Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/53/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч « НОМЕР_1 », зі званням - капітана, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про реєстраційний номер ПП - відсутні, за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, -
изнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 грудня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03.10.2020 року об 19 год. 30 хв., у порушення п.2.9 «а» ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Great Wall Pegasus», д/н НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Варшавська-Ю.Краснокутського в м.Кропивницький, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03.10.2020 року об 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Great Wall Pegasus», д/н НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Варшавська-Ю.Краснокутського у м.Кропивницький, у порушення п.п.2.3 «б», 16.11 ПДР України, при виїзді на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, яка проходить по вул.Ю.Краснокутського на головну дорогу, яка проходить по вул.Варшавській, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Leaf», д/н НОМЕР_3 , та допустив з ним зіткнення. В результаті чого автомобіль «Nissan Leaf», д/н НОМЕР_3 , винесло на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з автомобілем «Daewоо Lanos», д/н НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби механічні пошкодження та завдано матеріальної збитки, а гр. ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.
Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20.11.2020 року дані справи об`єднано в одне провадження.
Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №149582 від 12.11.2020 р. та серії ДПР18 №086240 від 12.11.2020 р., довідкою про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом повідомлення про ДТП від 03.10.2020 р., копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2020 р., рапортами про огляд дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до нього, висновком КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» №439 від 04.10.2020 р., поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що частково не погоджується з постановою суду першої інстанції, зокрема в частині його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вважає, що розгляд справи проведено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що дійсно 03.10.2020 о 19 годині 30 хвилин трапилося ДТП за його участі, о 20 годині 00 хвилин на місце події прибула слідчо-оперативна група, яка здійснювала оформлення матеріалів ДТП, після закінчення оформлення, близько 22 години 00 хвилин слідчий Прокоф`єв В.В. дозволив всім учасникам ДТП роз`їжджатися і сам також покинув місце ДТП. Проте, через декілька хвилин підійшли працівники поліції та повідомили, що його автомобіль евакуюють на штраф майданчик, у зв`язку з тим, що в салоні автомобіля залишилися його речі, він разом зі своїм другом направилися до штраф майданчику, по дорозі до якого апелянт випив бутилу пива, оскільки вважав, що всі процесуальні дії стосовно фіксації ДТП вже виконано.

Далі скаржник вказує, що близько 22 години 30 хвилин зателефонували працівники поліції та повідомили, що йому потрібно пройти медичний огляд на вживання алкогольних та наркотичних засобів, він не заперечував щодо проходження вказаного огляду, у зв`язку з чим разом з працівниками поліції поїхав до КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» де 04.10.2021 о 00 годин 10 хвилин проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав наявність алкоголю в крові, що перевищував норму у 0,05 проміле.

У зв`язку з вищезазначеним апелянт вважає, що працівники поліції порушили процедура проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з моменту ДТП та направленням на медичний огляд пройшло майже 5 годин, що грубо порушує п.9 частину 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також ОСОБА_1 , зазначає, що працівники поліції в супереч вимогам ст.235-1 КУпАП не вилучили водійське посвідчення.

Крім того, апелянт вказує, що з 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ). Вищезазначеним законом, відповідальність за керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з ст.130 КУпАП та закріплена у ст.286-1 КК України.
У зв`язку з чим апелянт зауважує, що суд першої інстанції притягнув його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, якої наразі не існує в офіційній редакції на сайті Верховної Ради України не існує.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п 6, 7; Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 8 Розділу I Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №149582 від 12.11.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком що результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №439 від 04.10.2020 (а.с. 34).
Аргументи скаржника, про те, що огляд на стан сп`яніння він проходив в присутності працівників поліції та після того, як слідчий Прокоф`єв В.В. відпустив усіх учасників ДТП близько 22:00 год. спростовуються матеріалами справи, так згідно висновку щодо результатів медичного огляду стосовно ОСОБА_1 , останній був направлений на огляд слідчим Прокоф`євим В.В. 04.10.2020 о 00:05 год., а сам огляд був проведений 04.10.2020 о 00:10 год., крім того у висновку зазначено, що про результати огляду ОСОБА_1 повідомлено в присутності слідчого Прокоф`єва В.В.
Крім того, факт того, що у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія, а тимчасовий талон на дозвіл керування не видавався, як вказує апелянт, не може виключати наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та впливати на законність постанови.
Посилання апелянта на те, що висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння є недійсним, оскільки огляд на стан сп`яніння проведено більше ніж через п`ять годин після ДТП, є необґрунтованими, оскільки відповідно до Інструкція №1452/735 поліцейський має забезпечити доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Судом встановлено, що ДТП сталася близько 19 год. 30 хв., проте у суду відсутні підстави для висновку, що відлік двох годин має проводитися саме з вказаного часу.
Суд зазначає, що матеріали ДТП, за участі водія ОСОБА_1 , складалися не в порядку, визначеному КУпАП, а згідно до вимог Кримінільного процесуального кодексу України, оскільки за наслідками ДТП, учасники пригоди отримали тілесні ушкодження, а тому за даних обставин порядок проходження медичного огляду, встановлений КУпАП, не розповсюджується на порядок здійснення слідчих дій. Як пояснив суду слідчий Прокоф`єв, під час оформлення ДТП, в нього не виникало сумнівів, що ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, проте згідно вимог п.8Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, він направив усіх учасників ДТП, на медичний огляд, де за наслідками його проведення у водія ОСОБА_1 , було виявлено 0,5% проміле алкоголю.
Також як зазначив слідчий, необхідні слідчі дії він закінчив лише після того, як доставив ОСОБА_1 , до медичного закладу, де було здійснено медичний огляд, що документально підтверджується направленням (а.с.49), та медичним висновком (а.с.15).
Тому доводи скаржника, з приводу того, що він вживав алкоголь лише після того, коли слідчий дозволив всім учасникам ДТП, їхати по домах, свого підтвердження не знайшли.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції та складання протоколу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на таке.
З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:
-у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;
-у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння ;
Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.
За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).
Відповідно до п.1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» - закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п`ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Офіційними друкованими виданнями є: «Офіційний вісник України»; газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України», «Офіційний вісник Президента України».

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.
Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.
Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовує закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 03 жовтня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушені не були й він обґрунтовано визнаний винним в скоєнні передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 грудня 2020 рокущодо ОСОБА_1 повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2020 рокустосовно ОСОБА_1 залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
АпеляційногоСуду Р.В.Широкоряд