Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
29 січня 2021 року Справа № 673/96/21 Провадження № 3/673/91/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17.01.2021 року о 01 год. 29 хв. ОСОБА_1 в м. Деражня Хмельницької області по вул. Миру, 60 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи він не заявляв. В поясненнях по суті порушення, наявних у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що вину визнає.

Суд також враховує положення ч.1 ст. 277 КУпАП, згідно з якими справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а також те, що в силу вимог ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Крім того, судом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховуються положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, відповідно до якої кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Водночас суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (пункти 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, з огляду на вказані вище норми закону та відсутність клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи, суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, тому проводить судовий розгляд у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та безпосередньо досліджених судом доказів по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488548, складеним інспектором СРПП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Телемонюком Д.В. 17.01.2021 року;

- результатом тесту №529 від 17.01.2021 року, здійсненого за допомогою алкотестеру «Драгер-6810», яким у ОСОБА_1 зафіксовано стан сп`яніння із результатом 1,29 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з результатами якого погодився ОСОБА_1 ;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано усі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а також із якого вбачається, що поліцейськими було дотримано процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні стягнення судом враховується характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є доцільним застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн..

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 279, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна