Справа № 347/1815/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , підприємця, по ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31.08.2021 року на АЗС в смт.Кути Косівського району Івано-Франківської області вчинив порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕО, чим порушено п. 11 ст.3 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року зі змінами та доповненнями, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Матеріали даної справи надійшли до Косівського районного суду 07.09.2021 року та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані для здійснення судового провадження судді Драч Д.С.

Справа призначалась до розгляду на 08:30 годину 22.09.2021 року, на 09:00 годину10.11.2021 року та на 09:30 годину 30.11.2021 року, але ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Зважаючи на повернення судлових повісток до суду без вручення адмінпритягуваному у зв`язку із «невірно вказаною адресою» судом було надіслано відповідний запит щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та на уточнену адресу було надіслано судову повістку. Але адмінпритягуваний до суду в чергове не прибув. Причини його неявки не відомі, заяв, які перешкоджають розгляду справи від нього до суду не надходило.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Отже, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу суддя вирішив розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1, ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №896 від 31.08.2021 року (а.с.2), копією акту №090525 про результати фактичної перевірки від 06.10.2021 року (а.с.3-4), копією пояснення ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій та четвертій цієї статті.

Враховуючи, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 31.08.2021 року на час розгляду справи минув тримісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки з дня вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з тим, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Отже, враховуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38 ч.2, 247 п.7, 284, 287 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С. Драч