Код суду 233 № 233/176/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Лісове, громадянка України, пенсіонер, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 125997 від 12 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 12 січня 2021 року о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи в торгівельному павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву в якій не визнала свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі ст. 63 Конституції України відмовилася від дачі показань та просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення через відсутність належних та допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша ст.164КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ст. 251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування,а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, з досліджених судом матеріалів справи судом встановлено, що ДОП СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Царковим Д.В. не надано жодного доказу того, що у приміщенні торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 а здійснювалася господарська діяльність, відсутні чеки, квитанції, ордери, розписки, інші документи фінансового характеру на придбання продукції, пояснення свідків, тощо, а також докази того, що ОСОБА_1 не отримувала ліцензії на продаж алкогольних напоїв. До протоколу не надано доказів того, що дії ОСОБА_1 мають ознаки підприємницької діяльності, а так само в матеріалах справи відсутні докази того, що метою здійснення ОСОБА_1 торгівлі було отримання прибутку, яка є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація алкогольних напоїв та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти. Також відсутні належні і достатні докази того, що саме ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик здійснювала торгівлю алкогольними напоями з метою отримання прибутку, тобто займався господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол огляду та вилучення від 12.01.2021 року, в якому перелічені оглянуті та вилучені з торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 а алкогольні напої різних марок, однак норми КУпАП не містять положень, які б регламентували проведення огляду приміщень, а до протоколу про адміністративне правопорушення не додано витягу з ЄРДР, в межах якого міг бути проведений огляд торгівельного павільйону, що ставить під сумнів законність проведення такого огляду та вилучення.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, написані не самою ОСОБА_1 , а іншою особою, тому не можуть бути взяти до уваги судом як беззаперечне визнання нею своєї вини у вчиненні правопорушення, оскільки залишаються невідомими обставини, за яких ОСОБА_1 виконала запис «записано верно» під цими поясненнями, чи було це добровільним та чи не було застосовано до неї будь-якого примусу.

Фотографії, долучені до протоколу, на яких зображені торгівельний павільйон та алкогольні вироби, не можуть свідчити про реалізацію товарів, оскільки, як вже було зазначено вище, до матеріалів справи не долучено будь-яких документів на підтвердження їх реалізації.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Також слід зауважити, що виходячи з викладу фактичних обставин адміністративного правопорушення, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, тоді як до матеріалу про адміністративне правопорушення надано докази на підтвердження здійснення торгівлі алкогольними напоями без ліцензії.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суду не було надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучені 12.01.2021 року у ОСОБА_1 алкогольні вироби, а саме: 30 пляшок алкогольних напоїв різних марок, які зберігаються в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 1866 від 12.01.2021 року ( номер книги обліку № 32, порядковий номер 964) повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя