Справа 362/6505/20
Провадження 3/362/179/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2021 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Л.М.Кравченко, розглянувши матеріали справи, що надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працюючої сільською головою Рославичівської сільської ради, за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся кореспондент Департаменту журналістських проектів ІП «1 + 1» ОСОБА_2 стосовно порушення Рославичівською сільською радою вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як вбачається із звернення та доданих до нього документів, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», заявник звертався до Ради із запитом від 19.06.2020 р. щодо надання окремої інформації стосовно проекту землевідведення в с. Рославичі на ім`я ОСОБА_3

Листом Ради від 24.06.2020 № 196 заявнику надано відповідь, яка містить неповну інформацію.

Так, у своєму листі Рада фактично відмовила заявнику у доступі до запитуваної інформації з посиланням на обмежений режим доступу до неї.

У зв`язку з цим, з метою поновлення права заявника на інформацію до Ради надіслано запит листом Секретаріату від 24.07.2020 № 20907.4//44 з вимогами повторно розглянути та надати заявнику повну відповідь на зазначене звернення та надати до регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Київській області (м. Київ, вул. Інститутська, 21/8) підтверджуючі документи, а також вжити заходів щодо недопущення порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно Довідки про причини повернення/досилання, конверт повернувся з відміткою «адресант відмовився від отримання».

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , депутат Київської обласної ради), як потерпіла сторона, що був допитаний судом як свідок, в судовому засіданні показав, що він в той час працював журналістом на Телеканалі «1+1» та займався справами про незаконне отримання земельних ділянок Рославичівської сільської ради, оскільки сесії закриті та інформація не надається людям. На його звернення до голови сільської ради ОСОБА_1 про надання інформації, отримав формальну відповідь, яка не містить ніякої інформації.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною четвертою статті 13 Закону передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє розпорядник та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Статтею 6 Закону встановлено, зокрема, що Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Не може бути обмежено доступ до інформації про володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 статті 14 Закону).

Крім того, слід зазначити, що правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних».

Так, абзацом десятим статті 1 цього Закону встановлено, що персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Отже, прізвище, ім`я та по батькові окремої особи є персональними даними, проте не носять конфіденційного характеру у розумінні Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону).

Частиною одинадцятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших законів; забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень радивідповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності.

Відповідно до частини п`ятої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

З огляду на вказане, сільським головою ОСОБА_1 необгрунтовано віднесено запитувану заявником інформацію до інформації з обмеженим доступом чим порушено норми статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, вважаю, що до правопорушника слід застосувати захід адміністративного стягнення у межах встановлених КУпАП у виді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання та є необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 212-3 ч. 2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Строк пред`явлення документа до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Л.М.Кравченко