ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8444/20 Головуючий суддя І інстанції Поліщук Т. В.
Провадження № 33/818/122/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лепетюка О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Лепетюка О.Л.. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1980 року народження, громадянин України, мешканець с. Кутузівка, Харківської області, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановою встановлено, що 22.05.2020 о 13 год. 23 хв. водій ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Героїв Праці, 37 керував транспортним засобом SUZUKI GSR 600К державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest 7510 прилад ARLM 0290 тест № 64, в присутності двох свідків. Результат огляду 0,63 % проміле.

В апеляційній скарзі захисник Лепетюк О.Л. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що права ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені після складання протоколу стосовно нього, сертифікат газоаналізатору Драгер ані ОСОБА_1 ані свідкам працівниками поліції пред`явлено не було. В матеріалах справи відсутній супровідний лист щодо приєднання відеозапису до матеріалів справи. Судом першої інстанції проігноровано клопотання захисника щодо виклику свідків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лепетюка О.Л. суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а також останній не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі, про допит свідків.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 2), відомості результату тесту технічного приладу Драгер (арк. 4), відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (арк. 5), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк. 6, 7), відеозапис бодікамер працівників поліції.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 2), ОСОБА_1 керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,63 проміле.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у відповідних графах цього протоколу.

Проте, слід зауважити, що будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі працівником поліції, ОСОБА_1 ані в протоколі, ані в окремих поясненнях не зазначив.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (арк. 6, 7) вбачається, що в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки або у лікаря нарколога. ОСОБА_1 надав згоду пройти огляд на стан сп`яніння на місці на приборі Драгер. Результат позитивний, 0,63 проміле.

Поряд з цим, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер (арк. 11) вбачається, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 складає 0,63 проміле. З цим результатом ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис без будь-яких зауважень у роздруківці газоаналізатору Драгер, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння (арк. 5) у графі «з результатом згоден».

Крім того, відповідно до відомостей, що містяться на відеозапису бодікамер працівників поліції (арк. 8) вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням саме ОСОБА_1 . До того ж в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував транспортним засобом під час зупинки його працівниками поліції. Також з відеозапису вбачається, що у присутності двох сторонніх осіб свідків, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. Також працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він може відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак за це також встановлена відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 у присутності двох свідків погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору Драгер. Продувши газоаналізатор Драгер, результат виявився позитивним, а саме вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі склав 0,63 проміле. З таким результатом ОСОБА_6 був згоден та не висловлював будь-яких заперечень стосовно цього результату. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 цікавився у працівника поліції, а щоб могло бути, якщо він поїхав би на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичної установи. Крім того, вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання ним алкоголю, однак усвідомлюючи це сів за кермо, оскільки добре почував себе.

Поряд з цим, з цього відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 цікавився можливістю продовження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, але вже після роз`яснення працівниками поліції щодо можливості проведення такого огляду після складання протоколу про адміністративне правопорушення на ньому не наполягав, про що свідчать його дії стосовно підпису протоколу без будь-яких зауважень чи клопотань, а від письмових пояснень він відмовився саме після роз`яснення йому його прав та обов`язків.

Тобто, враховуючи, що роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав відбулося, а останній не заявляв інших клопотань і не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений ст. 266 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції в судове засідання викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом направлення судових повісток. В судове засідання в суд апеляційної інстанції свідки не з`явились, причин неявки суду не повідомили. Отже суд апеляційної інстанції виконав усі, передбаченні чинним КУпАП, можливості виклику свідків в судове засідання, а тому вважав за можливе розглянути справу без безпосереднього допиту цих свідків, пославшись лише на їх письмові пояснення, оскільки як вбачається з відеозапису вони були безпосередніми очевидцями події проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, а тому їх показання є об`єктивними.

Крім того, ані ОСОБА_1 , ані його захисник адвокат Лепетюк О.Л. не заперечували, що на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, зафіксовані події, в яких приймав участь саме ОСОБА_1 та які безпосередньо збігаються з подіями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому твердження апелянта про те, що відсутні супровідні листи до цього відеозапису є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Лепетюка О.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков