Провадження № 3/761/95/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної ради з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ»,

за ч. 2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020 головним спеціалістом відділу з дотримання прав на доступ до публічної інформації Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Меркушевою Наталією Василівною складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - директора Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ».

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_2 щодо стверджуваного порушення комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі - Підприємтво) його права на інформацію.

Під час перевірки за заявою потерплого встановлено, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Київської міської державної адміністрації із запитом від 28.04.2020 щодо надання інформації стосовно обсягу грошових коштів, витрачених Підприємством на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально - культурного призначення по АДРЕСА_1 , та щодо узгодження витрачання коштів на будівництво з відповідним органом управління Підприємства (Київською міською радою, її виконавчим органом). Зазначений запит виконувачем обов`язків директора Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА було передано належному розпоряднику: Підприємству.

Листом Підприємства від 06.05.2020 № 114/7-5512 за підписом директора ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не надано запитувану інформацію.

Проте, у розумінні статті 13 Закону Підприємство може бути розпорядником інформації стосовно використання бюджетних коштів, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Таким чином, своїми діями директор Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_1 06.05.2020 неправомірно відмовив ОСОБА_2 у наданні інформації, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, письмових пояснень до суду не надходило. За таких обставин на підставі ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Факт правопорушення зафіксовано матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.09.2020, листом від 06.05.2020 № 114/7-55/2 адресованому ОСОБА_2 , листом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.06.2020 № 15823.4/К-7427.3/20/30.1, листом Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» від 31.07.2020 № 114/7-55-7, листом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.09.2020 № 26172.4/К-7427.3/20/30.1, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, листом Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» від 23.09.2020 № 114/7-55/17, розпорядженням Київського міського голови від 28.12.2019 № 1148, листом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 30.09.2020 № 27525.4/К-7427.3/20/30.1, описом вкладення пошитого відправлення № 378 від 01.10.2020.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Днем вчинення адміністративного правопорушення згідно до протоколу про адміністративне правопорушення є 06.05.2020, днем виявлення правопорушення є 30.09.2020.

На час проведення судового засідання, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення та його виявлення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 212-3, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: