Справа № 404/7597/20
Номер провадження 3/404/2844/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса проживання АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 року о 21 год. 59 хв. ОСОБА_1 по пров. Училищному, 8 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest 0276» (тест №31 - результат 1,41 проміле), з яким він погодився, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду 09.12.2020 року, 23.12.2020 року, 29.12.2020 року, 14.01.2021 року та 29.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі шляхом надсилання судових повісток за адресами вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення та заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повістки (а.с.16, 17, 18, 22, 23, 24, 26, 27, 28, 31, 32, 33, 34, 35, 38, 39, 40, 43, 46). Крім того, ОСОБА_1 направлялася судова повістка за місцем його реєстрації, відповідно до наданих відомостей наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області (44, 45). Також ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання SMS-повісток на номери вказані в заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повістки (а.с. 15, 20, 21, 29, 30, 36, 37). Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином ОСОБА_1 безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Кіровським районним судом м.Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Також, судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;

2) ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час судового засідання, призначеного на 09.12.2020 року, 23.12.2020 року, 29.12.2020 року, 14.01.2021 року та 29.01.2021 року в телефонному режимі та шляхом надсилання смс-повісток;

3) незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більшого строку здійснював виклики 09.12.2020 року, 23.12.2020 року, 29.12.2020 року, 14.01.2021 року, 29.01.2021 року та ОСОБА_1 , протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження;

4) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою у протоколі про адміністративні правопорушення, за місцем реєстрації та шляхом надсилання SMS-повісток, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.11.2020 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1);

- довідкою про наявність посвідчення водія (а.с.2);

- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер» з результатом 1,41 проміле (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Drager ARLM - 0276» №7510 (тест № 31)(а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими на місці зупинки автомобіля поліцейським у встановленому законодавством порядку було виявлено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та чинного законодавства, з яким останній згоден (а.с. 5, 6);

- заявкою про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 7);

- копією сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва (а.с. 8);

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.8);

- відеозаписом події, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 12).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Дослідженням вказаних доказів у судовому засіданні встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із дотриманням усіх вимог, передбачених ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Таким чином, наявні відеозаписи події у сукупності із іншими раніше вказаними доказами вказують на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом та була водієм, стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло