Справа № 583/4156/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Кудіна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 03.11.2020 о 05 год. 09 хв. поблизу будинку № 24 по вул. Незалежності в м.Охтирка Сумської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotester 6820Драгер, а також в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 03.11.2020 він разом з власницею автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 каталися по місту, при цьому остання була за кермом, однак враховуючи, що досвіду керування вона не має автомобіль різко зупинився на проїзній частині дороги, в цей час до них підійшли працівники поліції і коли з`ясували причини зупинки, сказали йому сісти за кермо і відігнати автомобіль до магазину, що він і зробив. Однак, після цього працівники поліції виявили, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, на що запропонували пройти відповідний огляд на стан сп`яніння та на їх вимогу він проходив медичний огляд в медичному закладі, де було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейські йому порадили автомобіль відігнати до його власника. Через деякий час, того ж дня, 03.11.2020, він керуючи автомобілем своєї знайомої ОСОБА_2 - «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який взяв для власних потреб, знову був зупинений працівниками поліції, які також вбачали у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він був схвильований, оскільки відносно нього вже складено протокол за ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння він спочатку дійсно відмовився, але через деякий час почав наполягати на проходженні медичного огляду у медичному закладі, однак це не було враховано працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_1 просив суд врахувати, що відеозаписи з бодікамер працівників поліції містять ознаки монтажу, що, на його думку, свідчить про недопустимість такого доказу. При цьому ОСОБА_1 просив прийняти до уваги як доказ на спростування його вини аудіо та відеозаписи, здійснені ним особисто під час вказаних подій на телефон.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кудін О.М. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції незважаючи на це склали протокол за відмову від проходження огляду, крім того при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено порушення процедури, визначеної ст. 286 КУпАП, оскільки особі не було роз`яснено її права, не повідомлено, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено протокол за відповідною статтею КУпАП, що, на переконання захисника, є підставою для закриття провадження.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 03.11.2020 близько 5 години ранку його зупинили працівники поліції по вул. Незалежності в м. Охтирка поблизу супермаркету «АТБ» та запросили бути понятим. У його присутності працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці події та у медичному закладі, на що останній спочатку відмовився, однак потім висловив бажання проїхати до медичного закладу, на що працівники поліції не відреагували. Він підписав протокол і поїхав з місця.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 . 02.11.2020 ОСОБА_1 попрохав у неї автомобіль у власних справах, вона надала дозвіл. 03.11.2020 о 5 годині ранку ОСОБА_1 їй зателефонував і повідомив, щоб вона забрала автомобіль біля аптеки «Панацея». Коли вона прийшла на місце, побачила автомобіль біля магазину «Тера», поряд з яким були ОСОБА_1 та працівники патрульної поліції. Автомобіль забрати їй не дозволили, посилаючись на те, що ще не вирішено питання. Вона чула, що патрульні повідомили, що ніхто в лікарню їхати не буде, а на місці ОСОБА_4 не бажав проходити огляд за допомогою алкотестера Драгер. Вона забрала ключі та пішла додому. Додала, що чула, як ОСОБА_1 наполягав проїхати в лікарню.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 036155 від 03.11.2020, відеозаписом з місця події, показами свідка ОСОБА_3 , показами ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Суд вважає зазначені вище докази належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису події з нагрудної камери поліцейського, який безперервно триває з 05:09 год до 05:24 год 03.11.2020 вбачається, що 03.11.2020 о 05 год. 09 хв ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено права, у присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі і попереджено, що у разі відмови відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що останній відмовився проходити такий огляд. Після цього працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 почав наполягати на проходженні медичного огляду в медичному закладі, на що поліцейський йому роз`яснив, що протокол вже складено та від керування його відсторонено. Ці події зафіксовано на відеозаписі з бодікамер працівників поліції починаючи з 05:46 год. до 05:51 год. та з 05:53 до 05:56 год. При цьому встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є предметом судового розгляду, складено о 05:25 год. Таким чином, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що відеозаписи події з нагрудних камер працівників поліції є недопустимими доказами, з наведених підстав.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення судом не вбачається.

Надані аудіо та відеозаписи ОСОБА_1 на підтвердження того, що він погоджувався пройти огляд в медичному закладі суд не приймає до уваги, оскільки неможливо встановити дату та час здійснення вказаних записів, а тому вони не є належними та допустимими доказами. Факт того, що на відео зафіксована розмова ОСОБА_1 з поліцейським у присутності свідка не дає змоги дійти висновку про те, що вказана подія відбувалась до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечує факт, що приблизно за три години до повторної зупинки працівниками поліції був зупинений та направлений на медичний огляд до лікарні, де встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим він не розумів, що знову треба їхати до лікарні, а тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом досліджено матеріали адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 №583/4183/20 провадження № 3/583/1525/20, де наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.11.2020 № 186, складеного о 2 год. 55 хв., згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вважає їх такими, що направлені на уникнення відповідальності.

Пояснення свідків, надані у суді, також не спростовують винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за редакцією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII.

До вказаного висновку суд прийшов виходячи з наступного.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону №2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно - правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 03.11.2020, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до Кодексу України про адміністративні правопорушення (статті 130) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що діяла до 01 липня 2020 року.

При призначенні стягнення суд враховує характер правопорушення, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за даний вид правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки згідно відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.02.2019. В даному випадку така міра покарання буде відповідати тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: (2102 грн. х 0,2)=420,40 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення у ОСОБА_1 водійського посвідчення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко