Справа № 408/3310/20-п
Провадження № 3/408/28/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 217944 від 08 листопада 2020 року йдеться, що 07 листопада 2020 року о 23 годині 50 хвилин, на автодорозі Р-22 КПП Красна Талівка-Луганськ, 26+500, водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП Станично-Луганське РТМО у присутності двох свідків, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено алкогольне сп`яніння у розмірі 2,6 ‰.

Дані дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, при цьому пояснив, що дійсно в той день був напідпитку, але транспортним засобом не керував, він сидів у машині на місці пасажира, вказував, що автомобілем керував ОСОБА_2 на що є свідки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вночі 07 листопада 2020 року він їхав в якості пасажира на автомобілі RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 , окрім них в авто також перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , водій був тверезий, а пасажири напідпитку, оскільки прямували з дня народження де вживали алкогольні напої, приблизно о 23 годині 50 хвилин, на КПП Красна Талівка-Луганськ автомобіль зупинили люди зі зброєю у військовій формі для перевірки документів, однак у ОСОБА_1 паспорта громадянина України з собою не було, оскільки він здав його для отримання нового ID-паспорта громадянина, про що останній і повідомив людей у військовій формі. У зв`язку із відсутністю документів між людьми які їх зупини та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого вони помітили, що ОСОБА_1 був напідпитку та викликали поліцію, по приїзду якої повідомили, що ОСОБА_1 необхідно пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння, оскільки він перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 вказав, що автомобілем він не керував, а за кермом був водій ОСОБА_2 , але поліцейські не прийняли його пояснення до уваги та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07 листопада 2020 року його знайомий ОСОБА_1 попросив забрати його разом із товаришами на автомобілі RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , із гостей, де вони святкували день народження та вживали алкоголь, а тому не хотіли самі сідати за кермо автомобіля напідпитку. Показав суду, що того вечора саме він був за кермом вказаного автомобіля та віз компанію додому, приблизно о 23 годині 50 хвилин, на КПП Красна Талівка-Луганськ автомобіль зупинили люди зі зброєю у військовій формі для перевірки документів, однак у ОСОБА_1 документів, окрім посвідчення водія, не було, оскільки він здав свій старий паспорт до міграційної служби для отримання нового ID-паспорта, про що останній і повідомив людей у військовій формі, але у зв`язку із відсутністю паспорта між людьми які їх зупини та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого ці люди викликали поліцію, по приїзду якої ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння. Запевнив суд, що тієї ночі ОСОБА_1 автомобілем не керував, а перебував на пасажирському місці, водієм був саме він.

Вислухавши особу, у відношенні якої складено протокол, свідків, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що він підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУАП відповідальність за порушення, наведені в її диспозиції, зокрема, наступає за вчинення суб`єктом правопорушення умисних активних дій, пов`язаних із керуванням транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку предметом доказування вказаного складу правопорушення є не тільки перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а також обставини керування особою транспортним засобом.

У п. 2.9а Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 2 Розділом 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається із суті правопорушення, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07 листопада 2020 року о 23 годині 50 хвилин, на автодорозі Р-22 КПП Красна Талівка-Луганськ, 26+500, керував автомобілем RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, посадова особа послалась на рапорт та письмові пояснення військовослужбовців, які несли службу на блокпосту, однак їх неможливо вважати об`єктивними доказами у справі, оскільки особи які складали ці документи є представниками суб`єкта владних повноважень, і, у даному випадку, виконують відповідні функції нагляду за дотриманням правопорядку, тобто які є зацікавленими особами. Така позиція повністю узгоджується із правовою позицію висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16-а, згідно якої свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Про те, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення також дійшов висновку Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду 20 травня 2020 року в справі №524/5741/16-а.

Крім того, з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, який було переглянуто в судовому засіданні, не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, на долученому працівниками поліції диску наявний лише відеоматеріал на якому ОСОБА_1 стоїть поруч із машиною та пояснює працівникам поліції, що не керував авто, а їхав у ньому на місці пасажира.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 зі змінами зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Знаходження в транспортному засобі особи в стані алкогольного сп`яніння не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці пасажира не доводить факт керування транспортним засобом.

Так, висновком №340 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 08 листопада 2020 року дійсно було встановлено у ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння у розмірі 2,6 ‰. Однак, як свідчать матеріали справи, в них відсутні прямі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» де зазначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, суду не надано доказів того, що поліцейські зупиняли водія ОСОБА_1 за керуванням транспортного засобу, а тому вони не могли пропонувати йому пройти будь-які огляди на визначення стану сп`яніння.

У судому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказував поліцейським на те, що він не керував автомобілем, а їхав у ньому в якості пасажиру, однак поліцейський СРПП не прийняв його пояснення до уваги та склав протокол.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приведене вище свідчить, що поліцейськими вказані норми закону виконані не були, оскільки вони зібрали матеріал заснований лише на неналежних даних, що підтверджують знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, без долучення доказів керування останнім транспортним засобом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що до матеріалів справи не додано доказів керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вважаю, що провина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена, у зв`язку з чим в діях останнього відсутні як подія, так і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відсутність в його діях події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В.Булгакова