26 січня 2021 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого кредитним інспектором КС «Кредит ФОРС»
за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
25 січня 2021 року на адресу Підволочиського районного суду Тернопільської області від Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області після до оформлення надійшов матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №712418 від 20 жовтня 2020 року, вбачається, що цього ж дня об 17 год 20 хв продавець продуктового кіоску ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , порушила правила щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно епідеміологічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб, а саме ст. 29. Крім цього порушено постанову державного санітарного лікаря України № 23 від 03.05.2020 року, а саме п.1, п.8 підпункту, чим порушила вимоги пп.1, п.15 постанови КМ України № 641 від 22.07.2020 року, вчинивши правопорушення, передбачене ст.. 44-3 КпАП України.
В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що являється власником продуктового кіоску, проте не вчиняв ніякого адміністративного правопорушення, не являється продавцем у даному кіоску і роботодавцем ОСОБА_2 і не здійснює жодної підприємницької діяльності, а тому просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу відносно нього адміністративного правопорушення.
Постановою Підволочиського районного суду від 10 грудня 2020 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за ознаками ст.. 44-3 КпАП України направлено до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного до оформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідав вимогам ст.. 256 КпАП України, зокрема протокол був складений на ОСОБА_1 , хоча правопорушення згідно протоколу вчинено ОСОБА_2 . Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом даного правопорушення до матеріалів справи не долучено. Крім цього фабула правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , викладена не коректно із зазначенням абревіатур, а також не до кінця записаних нормативно-правових актів, які врегульовують інкримінований вид правопорушення. Також у матеріалах справи як доказ вини правопорушення наявне свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , проте суду не зрозуміло, чи вказаний підприємець орендує приміщення кіоску, якщо так, то не долучено договору оренди, чи іншим чином підтверджено її вину і не наведено жодних мотивів та відношення до даного правопорушення.
На виконання вказаної постанови суду працівниками Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області на адресу суду був скерований лист № 555/112/03-20-21 від 25.01.21 року згідно якого зазначають, що суб`єкт, який склав протокол, не може вжити жодних заходів, пов`язаних із винесення виправлень до протоколу. Крім того зауважують, що відповідно до ч.1 ст. 257 КпАП України, підстав для пересилання протоколу про адміністративне правопорушення іншим суб`єктам, у тому числі його повернення чинним законодавством немає. Також вважають, що, на їх погляд, усі подібні уточнення суд повинен здійснювати у відповідному судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення або на підготовчому етапі до розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні (попереднє судове засідання). Адже, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за участі сторін, суд може уточнити правильність даних, у тому числі й зміст правопорушення. Повторно нагадують, що КУпАП України не передбачає такої постанови у справі про адміністративне правопорушення, яким суд постановляє повернути матеріал (протокол про адміністративне правопорушення) суб`єктові, який його склав для доопрацювання. Також вважають за необхідне наголосити на тому, що вже давно настав час внесення змін до норм КУпАП щодо визначення видів рішень у справах про адміністративні правопорушення та їх процесуального оформлення. Вказують, що розгляд справи про адміністративне правопорушення згідно КУпАП України не може перериватися, адже про це немає жодних нормативних положень. Також зазначають, що притягнути ОСОБА_3 не можливо, оскільки відповідно до ст. 38 КУ пАП встановлені граничні строки накладення адміністративних стягнень, оскільки дане правопорушення було вчинено 20.10.2020 року.
З метою недопущення подібних листів філософського характеру зі сторони працівників Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області та неухильного дотримання вимог законодавства, а також виконання постанов суду, вважаю за необхідне роз`яснити наступне :
Щодо посилання працівників поліції на ст. 257 КпАП України, згідно якої вважають, що суд не вправі повертати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності на дооформлення, оскільки КпАП України такий вид постанов не передбачає, суд звертає увагу на наступне :
Відповідно до виписаних у ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення повинен провадитися судовий розгляд.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 278КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» правильною визнається практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
У даній адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суперечливість викладення фактичних обставин та зібраних доказів у справі перешкоджає суду повно та всебічно розглянути провадження про адміністративне правопорушення, провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку. Усунути ці недоліки у судовому засіданні суд позбавлений можливості, так як складення протоколу про адміністративне правопорушення є компетенцією чітко визначеного органу і суд не може вийти за межі пред`явленого особі обвинувачення, матеріали справи як неналежно оформлені підлягають направленню до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення, для належного (додаткового) їх оформлення та доопрацювання.
Таким чином суди у межах наданих їх повноважень, мають право вмотивованими постановами повертати протоколи про адміністративні правопорушення, котрі складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, що мало місце і у даному випадку.
Щодо посилання працівників поліції на той факт, що на їх погляд усі уточнення, суд повинен здійснювати у відповідному судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на підготовчому етапі до розгляду справи про адміністративне правопорушення у попередньому судовому засіданні, то слід звернути увагу працівників поліції уповноважених на складання адміністративних протоколів на наступне :
Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Так, ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенції) передбачає, що «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування ч.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права».
У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже, ст.6 не може бути застосована. Однак, ЄСПЛ не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.
Таким чином, ч.2 ст.6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.
Крім того, частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
У даній адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суперечливість викладення фактичних обставин та зібраних доказів у справі перешкоджали суду повно та всебічно розглянути провадження про адміністративне правопорушення, провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку. Усунути ці недоліки у судовому засіданні суд позбавлений можливості, так як складення протоколу про адміністративне правопорушення є компетенцією чітко визначеного органу і суд не може вийти за межі пред`явленого особі обвинувачення, матеріали справи як неналежно оформлені підлягають направленню до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення, для належного (додаткового) їх оформлення та доопрацювання.
Таким чином, зважаючи на ст. 251 КпАП України, судову практику Європейського суду з прав людини, роз`яснюю, що суд не вправі вносити будь які уточнення, змінювати фабулу обвинувачення, доповнювати її, збирати докази чи відбирати пояснення, оскільки це є завданням уповноважених на це органів, у даному конкретному випадку працівників поліції і перебираючи на себе вказану функцію, суд позбавить себе статусу незалежного органу правосуддя.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідальний працівник поліції, котрий виконував постанову суду щодо належного дооформлення адміністративних матеріалів справи, взагалі не розуміє і не розрізняє понять адміністративного та кримінального судочинства, оскільки у своєму листі посилається на те, що суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, може внести уточнення під час підготовчого судового засідання. Слід наголосити, що положеннями КпАП України не передбачено проведення підготовчого судового засідання, а лише нормами КПК України.
Кричущим залишається той, факт, що працівник поліції, виконуючи постанову суду, перевищуючи свої службові повноваження, надає суду вказівки та роз`яснення щодо необхідності проведення дій, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме вважає, що усі уточнення суд повинен здійснювати у відповідному судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на підготовчому етапі розгляду справи або на підготовчому судовому засіданні, напористо висловлює свою особисту точку зору, щодо внесення змін до норм КУпАП щодо визначення видів рішень у справах про адміністративне правопорушення та їх процесуального оформлення, що є виключною компетенцію законотворчого органу Верховної ради України, а також замість суду вирішує питання щодо неможливості притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки закінчились встановлені ст.38 КпАП України строки притягнення особи до відповідальності.
Вказані дії працівників поліції щодо невиконання постанови суду свідчать виключно про формальний підхід, не бажання її виконувати, безкомпетентність та відсутність знання як елементарного законодавства так і своїх посадових обов`язків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
З метою недопущення працівниками Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області формального підходу щодо виконання постанов суду у справа про адміністративні правопорушення, а також неухильного дотримання законодавства при складанні постанов про адміністративне правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів довести до відому відповідальних осіб вказану постанову суду.
Контроль за виконанням постанови суду покласти на начальника Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області.
Суддя