ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/492/21 Справа № 703/2513/21 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ігнатенко Т. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. судового збору.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 30 липня 2021 року близько 13 год. 14 хв. у м.Сміла по вул.Мазура керувала автомобілем «Mitsubishi Lancer 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 та перед поворотом праворуч до заїзду на прилеглу територію, в порушення п.п.2.3. б), 10.1. ПДР України, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, в зв`язку з чим здійснила зіткнення з автомобілем «Jeep», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в крайній правій смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що міськрайонний суд визнав її винною у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений із грубим порушенням НПА, чим порушено її право на захист, які вочевидь не могли бути усунуті безпосередньо судом у судовому засіданні.

Також апелянт не може погодитися із твердженнями суду, що місце ДТП зафіксовано у відповідності до п.6 розділу ІХ Інструкції №1395. Такий висновок нею ґрунтується на тому, що у розділі схеми ДТП від 30.07.2021 «Назви об`єктів, зображених на схемі» працівником поліції зазначено під №5 місце зіткнення. Проте, безпосередньо на схемі ДТП не міститься жодного об`єкту під вказаним номером. Посилання суду, як на безпідставність її тверджень в означеному контексті, на те, що у схемі ДТП працівником поліції місце зіткнення позначено кружечком з хрестиком, на її думку, є помилковим, оскільки ні КУпАП, ні іншими підзаконними НПА, що регламентують порядок складання працівниками поліції схеми ДТП, не встановлено та не затверджено як умовне позначення місця зіткнення транспортних засобів кружечком з хрестиком. Тоді як на схемі ДТП є два кружечка з хрестиком: під №4-електронна опора №26 та під №5-місце зіткнення. Проте, якщо електроопора №26 містить номер об`єкта на схемі ДТП, то відповідно об`єкта під №5 на схемі ДТП взагалі немає.

Зазначає, що в схемі ДТП взагалі не зображено ані руху її авто, ані руху авто ОСОБА_2 . Водночас згідно схеми ДТП ширина проїжджої частини у місці зіткнення складає 15 м, тобто по 3,75 м кожна, оскільки як встановив суд, ділянка дороги, на якій відбулася ДТП має по дві смуги руху у кожному напрямку. Тоді як згідно технічних характеристик ширина автомобіля потерпілого становить 1,805 м, яка визначається від краю правого бокового дзеркала до краю лівого бокового дзеркала, а ширина її автомобіля 1,76 м. З врахуванням того, що ширина двох автомобілів становить 3,565 м (3,75?3,565), а рух автомобіля потерпілого відбувся безпосередньо біля правого узбіччя, то слід зробити висновок, що їх автомобілі рухалися в одній смузі для руху, а саме, у крайній праві. З огляду на викладене, помилковим є висновок суду про те, що перед ДТП її автомобіль рухався у крайній лівій смузі.

Апелянт констатує, що місцевим судом не встановлено обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, перелік яких наведений у ст.35 КУпАП, а також не проаналізовано неможливість призначення стягнення у виді штрафу. А тому призначений вид стягнення не відповідає загальним правилам щодо накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що викладені у ст.33 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині пом`якшення ОСОБА_1 стягнення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Оцінюючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154626 від 30.07.2021, складеного інспектором СРПП ВП №2 ЧРУП ГУПП в Черкаській області Хахуліна Р.В., про те, що ОСОБА_1 30 липня 2021 року близько 13 год. 14 хв. у м.Сміла по вул.Мазура керувала автомобілем «Mitsubishi Lancer 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 та перед поворотом праворуч до заїзду на прилеглу територію, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, та скоїла зіткнення з автомобілем «Jeep», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в крайній правій смузі руху, чим порушила п.п.2.3.б), 10.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- схеми місця ДТП від 30.07.2021, складеної за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якою зафіксовано місце ДТП, розташування транспортних засобів «Mitsubishi Lancer 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 та «Jeep», д.н.з. НОМЕР_2 і їх локалізацію пошкоджень;

- пояснень ОСОБА_1 від 30.07.2021, про те, що 30.07.2021 близько 13:20 год. вона рухався на автомобілі «Mitsubishi Lancer 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Мазура в напрямку будинку №18. За 150 м до повороту у двір ввімкнула показник повороту та почала повертати в двір, перед цим впевнившись, що з правого боку немає інших учасників руху. В цей момент, коли вона майже ввійшла в поворот, вона відчула сильний удар в правий бік свого автомобіля. Виявилося, що водій автомобіля «Jeep», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, вирішив здійснити обгін з правого боку і не звернувши уваги на сигнал її авто, що вказував поворот в право, на великій швидкості здійснив удар. При цьому, водій автомобіля «Jeep» стверджував, що вона повертала з лівого ряду, що є неправдивим;

- пояснень ОСОБА_2 від 30.07.2021, про те, що 30.07.2021 близько 13:10 год. він рухався на власному автомобілі «Jeep», д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Мазура в правій смузі руху. Перед ним, в лівій смузі руху, рухався автомобіль «Mitsubishi Lancer 2.0», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив маневр, а саме, поворот з лівої полоси, для заїзду в двір будинку, при цьому без увімкненого покажчика правого повороту, пошкодивши ліву частину його автомобіля. Маневр водієм автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 був здійснений на самому в`їзді в двір багатоповерхового будинку. Після удару його автомобіль продовжив рух вздовж полоси руху автотранспорту, який він зупинити не зміг, оскільки після удару автомобіль не реагував на натискання педалі тормозу.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ст.124 КУпАП є правильною, а тому доводи апелянта ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення не підлягають до задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 також посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП складені із грубим порушенням НПА.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154626 від 30.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з його змістом, копію якого отримала, що підтверджується підписом останньої в протоколі. Також, ОСОБА_1 ознайомлена зі схемою місця ДТП від 30.07.2021. Зауважень ані до протоколу, ані до схеми місця ДТП під час їх складання ОСОБА_1 не подавала.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

А тому є слушними доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що місцевим судом не встановлено обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, перелік яких наведений у ст.35 КУпАП, а також не проаналізовано неможливість призначення стягнення у виді штрафу. А тому призначений вид стягнення не відповідає загальним правилам щодо накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що викладені у ст.33 КУпАП.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суддя повинен керуватися положеннями ст.33 КУпАП, відповідно до яких при накладенні стягнення враховуються характер скоєного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, стаття 30 КУпАП визначає підставою позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Однак ці положення закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не були прийняті судом до уваги.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника даного виду адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином, особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, внаслідок вчиненого нею адміністративного правопорушення тяжких наслідків не настало, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, санкція статті 124 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати їй стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, внаслідок суворості.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2021 в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 змінити. В решті постанову суду першої інстанції, залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , пом`якшивши його з позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 місяців, на штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба