Справа № 752/1289/21
Провадження №: 3/752/1755/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1 місце проживання - АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 сімейний стан - розлучений, утримує 4-річного сина

за участю ОСОБА_1 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Управління патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 19.10.2020 серії АА № 177693, в якому зазначено, що 19.10.2020 о 1:30 у місті Києві по вул. Антоновича, 180 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VolgaBus, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 801 "Тарасівка-Київ" без засобів індивідуального захисту, без маски, чим порушив вимогу п.п. 1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні 01.02.2021 ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що карантинних обмежень не порушував.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу чинного КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суддя не наділений повноваженнями збирати докази, самостійно змінювати фактичні обставини, викладені в такому протоколі.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Підпунктом 1 п. 10 Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у редакції цієї постанови станом на 17.11.2020 було установлено заборону у період карантину на території України перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Статтею 44-3 КУпАП у редакції, станом на 19.11.2020 установлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , співробітник територіального орану поліції, який діяв в межах компетенції та наявних повноважень, передбачав, що ОСОБА_1 порушив вимоги, визначені Урядом, а саме: п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у редакції, чинній станом на 19.10.2020, якою установлювалася заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Дослідивши протокол від 19.10.2020, суддя дійшов висновку, що він відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП, зокрема вимозі про необхідність вміщення у ньому інші відомостей, необхідних для вирішення справи.

Так, у протоколі у графі "до протоколу додаються" міститься напис: "відео з камери № 00172". Цей напис дає підстави обґрунтовано вважати, що обставини, що слугували підставами для складання цього протоколу, могли бути зафільмовані нагрудними камерами уповноважених співробітників Управління патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби.

Разом з тим, фактично запису з відеокамери № 00172 до протоколу, який надійшов до суду, не приєднано, він відсутній.

Також до суду не передано інших фактичних даних, які б дозволили достеменно визначити, що 19.10.2020 о 10:30 у м. Києві по вул. Антоновича, 180 ОСОБА_1 вчинив порушення правил щодо карантину людей, як-то показів свідків, технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження тощо.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення від 19.10.2020 не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не відповідає установленим вимогам за ст. 256 КУпАП та своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду у складі єдиного документу - протоколу від 19.10.2020, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя не вбачає події та складу адміністративного правопорушення у обставинах, за яких відносно нього складено зазначений протокол.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, ч. 1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко