Справа №479/1030/20
Провадження № 33/812/43/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Біляєвій В.М.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бездітного В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Кривоозерський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Репушевської О.В. у приміщенні цього суду 09 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №117832, складеного 10 жовтня 2020 р., 10 жовтня 2020 р. о 18:28 год. на а/д М-05 на 301 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом, марки Honda Dio, без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. В результаті вказаного порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною, оскільки справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, долученого до справи, вбачається, що ОСОБА_1 визнає факт керування транспортним засобом, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння не заперечує, при цьому робить зауваження поліцейським, що тепер карантин і дути у мундштук, який уже використовується не буде, оскільки такий вже знаходився прикріпленим до спеціального технічного засобу та при ньому не розпаковувався з індивідуальної упаковки. В подальшому його покази змінилися під впливом поліцейських, які виключали неодноразово камеру, тому що останні повідомили, що заберуть мопед і він не зможе об`їхати всіх родичів, щоб зібрати кошти на ритуальні послуги померлого родича, та він вимушений був в присутності двох свідків відмовитися проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в Кривоозерській ЦРЛ, направлення до якої ОСОБА_1 не надавалось. Також зазначає, що у оскаржуваній постанові зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Однак, 09 грудня 2020 р. ОСОБА_1 з 08.00 год. до 20.00 год. не покидав робоче місце TOB «Кривоозерський комбікормовий завод». Тобто судом, у порушення вимог статей 268,283 КУпАП не встановлено особу правопорушника або виникла помилка, про час та дату розгляду справи 09 грудня 2020 р. ОСОБА_1 повідомлено не було. До того ж, права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 не були роз`яснені, огляд на стан сп`яніння та ознаки сп`яніння у присутності свідків не проводився, свідкам не роз`яснені їх права, передбачені ст.63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, однак зазначені факти в постанові суду не викладені та їм не надана оцінка. Апелянт також зазначає, що свідки, які надавали свої письмові пояснення, в судовому засіданні допитані не були, а тому їх пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Відеозапис також не може бути належним доказом, оскільки в протоколі не зазначено посилань на технічний пристрій, за допомогою якою продився запис. ОСОБА_1 вказує, що обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення; оформлення на направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я у разі вимови від його проходження на місці, є обов`язковим, чого зроблено не було. Крім того, згідно зі ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Однак, цим Законом не передбачено, що є функціональними обов`язками. Тому право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, мають лише ті поліцейські, в посадовій інструкції яких визначено право їх складати, що не перевірялося.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бездітного В.А., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №117832, складеному 10 жовтня 2020 р., 10 жовтня 2020 р. о 18:28 год. на а/д М-05 на 301 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом, марки Honda Dio, без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку також підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №117832 від 10 жовтня 2020 р. Протокол підписано свідками без застережень. ОСОБА_1 відмовився ставити свій підпис у вказаному протоколі та давати пояснення.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженим під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що керував транспортним засобом без реєстраційних знаків, в присутності двох свідків відмовився від вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, а також проїхати до медичного закладу (Кривоозерської ЦРЛ) для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі - Пленум ВСУ №14 від 23.12.2005) передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом.

Так, посилання на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не роз`яснювались права, передбачені статтею 268 КУпАП України, а свідкам права, передбачені ст. 63 Конституції України, спростовується: щодо ОСОБА_1 - відповідним записом у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2020 року, який підписаний без зауважень двома свідками, а ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського підписати протокол відмовився, свої заперечення щодо його змісту не виклав, що зафіксовано у відеозаписі з камери поліцейського; щодо свідків записами у їх письмових поясненнях.

Щодо розгляду справи судом першої інстанції у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то у рішення суду зазначено про заслуховування в судовому засіданні ОСОБА_1 та невизнання вини останнім. Фіксування судового засідання технічними засобами судом першої інстанції не проводились, що позбавляє апеляційний суд перевірити доводи ОСОБА_1 щодо його відсутності в судовому засіданні. Про розгляд адміністративної справи відносно нього 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 був повідомлений, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 11), про його повідомлення щодо призначення судового розгляду на 09 грудня 2020 року докази відсутні. Між тим, права ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поновлені судом апеляційної інстанції, яким ця особа повідомлялась про розгляд справи, проте в судові засідання не з`являлась, але участь в них брав його захисник.

Щодо неналежності прийняття судом як доказу письмових пояснень свідків, то за вимогами диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення становить, зокрема, відмова особи, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків. Вимоги щодо присутності двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №117832, складеному 10 жовтня 2020 р. були дотримані, що підтверджується їх підписами у протоколі, а будь-яких клопотань про допит цих осіб в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисниками не заявлялось.

Щодо того, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є належним доказом, оскільки протокол не містить посилання на технічний запис, за допомогою якого його здійснено, то відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тобто вимоги про зазначення технічного запису, за допомогою якого здійснена фіксація правопорушення, визначена для постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка у справі, яка розглядається, ухвалена судом, а не до протоколу про адміністративне правопорушення. У постанові ж суд першої інстанції зазначив про технічний засіб, яким здійснений відеозапис нагрудна камера поліцейського.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи оформленого працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я. Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції пройти медичний огляд у найближчому медичному закладі Кривоозерській ЦРЛ, то з аналізу положень Інструкції та Порядку можна дійти висновку, що у такому випадку для оформлення направлення на огляд були відсутні підстави.

Помилковим є посилання в скарзі на положення частин 5, 6 статті 266 КУпАП, оскільки огляд на стан сп`яніння через відмову ОСОБА_1 не проводився.

Посилання апелянта на те, що під тиском працівників поліції він змінив пояснення, не підтверджується жодним із наявних у справі доказів та спростовується поведінкою ОСОБА_1 , яка зафіксована на відео з нагрудної камери поліцейського, а також його відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки поліцейським за допомогою технічного засобу, так і в медичному закладу, про він неодноразово заявив. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів звернення зі скаргою на дії поліцейських.

Щодо повноважень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №117832 від 10 жовтня 2020 р.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Згідно абзацу 2 пункту 5 Інструкції № 1395 складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені зокрема, ст. 130 КУпАП, покладається на поліцейських.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №117832 від 10 жовтня 2020 р. складений поліцейським сектору патрульної поліції Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції сержантом поліції, тобто уповноваженою на складання таких протоколів посадовою особою.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна