БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/904/21
Провадження № 3/730/376/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретарів судового засідання - Чорнухи Н.О., Циліцької Л.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Данича О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, має 1 неповнолітню дитину, працюючого водієм ДП ДГ «Іванівка», за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07 жовтня 2021 року о 18-53 год. в с. Іванівка по вул. Садова керував автомобілем «ЗАЗ-Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нерозбірлива мова, характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу алкотестером та в медичному закладі) водій відмовився, про що зафіксовано на відеозапис (службову нагрудну камеру), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що ввечері 07 жовтня 2021 року він з рідним братом ОСОБА_2 їздили до односельця ОСОБА_3 для замовлення меблів; так як він цього дня вживав спиртні напої, то за кермом його автомобіля був брат. Назад додому поверталися двома автомобілями, ОСОБА_3 на своєму автомобілі їхав попереду, а вони позаду. Коли приїхали додому, то брат ОСОБА_2 , який живе поряд, пішов до свого будинку, а він ще залишався в своєму автомобілі на місці пасажира, й у цей час під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та що він ніби-то пересів з водійського на пасажирське сидіння. Оскільки автомобілем він не керував, перебуваючи за пасажира, тому й відмовився виконувати вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці й у лікарні.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що оскільки ОСОБА_1 у відповідності до п.1.10 Правил дорожнього руху не був водієм транспортного засобу, яким керував його брат ОСОБА_2 , то правомірно відмовився виконувати вимогу поліцейських про надання документів та проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. В зв`язку з цим вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена жодними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, системний аналіз зазначених вимог законодавства вказує на те, що обов`язок по проходженню огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння покладається на особу, яка керує транспортним засобом, і адміністративній відповідальності за ст.130 КУпАП в даному випадку підлягають саме такі особи (водії). Знаходження особи в стані алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння без їх взаємозв`язку з керуванням транспортним засобом не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що ввечері 07 жовтня 2021 року він з рідним братом ОСОБА_1 їздили до односельця ОСОБА_3 для замовлення меблів; так як брат цього дня вживав спиртні напої, то за кермом автомобіля був він, а брат сидів на передньому пасажирському сидінні. Назад додому поверталися двома автомобілями різними дорогами й коли вони під`їхали, то ОСОБА_3 на своєму автомобілі вже знаходився біля їх господарств, які розташовані поряд. Після цього, він залишив автомобіль брата й пішов до себе в будинок, а через 15хв почув якісь крики на вулиці. Вийшовши на подвір`я, він став очевидцем того як працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 посвідчення водія та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що брат відмовився, так як не керував транспортним засобом. Він говорив поліцейським, що автомобілем керував саме він, а не ОСОБА_1 , але ті не зважили на його слова та оформили на брата адмінматеріали.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ввечері 07 жовтня 2021 року до нього для замовлення меблів на автомобілі прибули ОСОБА_2 зі своїм братом ОСОБА_1 . Трохи поспілкувавшись, поїхали до Стецюнів додому двома автомобілями різними дорогами, за кермом автомобіля «Ланос» був ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Коли він своїм автомобілем приїхав до господарств Стецюнів, то їх автомобіль вже стояв біля двору, ОСОБА_2 пішов до свого будинку, а ОСОБА_1 виходив з автомобіля з пасажирського боку. Через декілька хвилин під`їхав автомобіль працівників поліції й ті почали вимагати від ОСОБА_1 посвідчення водія та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, так як не керував транспортним засобом. Потім до них прийшов ОСОБА_2 й повідомив поліцейським, що автомобілем керував саме він, а не ОСОБА_1 , але ті не зважили на його слова та оформили на нього адмінматеріали.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі), крім власного визнання притягуваним даної обставини в судовому засіданні, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; проглянутим відеозаписом з технічного засобу, де зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (що не заперечується й ним самим) та факт його відмови від запропонованого поліцейськими огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події алкотестером та в лікарні. Згідно довідки СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені докази є належними та допустимими в даній справі про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку доводам ОСОБА_1 та його захисника про перебування в автомобілі в якості пасажира та відсутності статусу водія як підставу для відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, суд констатує наступне.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з технічного засобу вбачається як поліцейські на службовому автомобілі їдуть позаду автомобіля марки «Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , подають сигнали проблисковими маячками про зупинку, але водій продовжує рух й зупиняється справа на узбіччі попереду іншого автомобіля, який вже стоїть з ввімкненим світлом. ОСОБА_1 виходить з автомобіля «Ланос» з боку пасажира, при цьому працівники поліції зауважують йому, що той пересів з водійського на пасажирське сидіння, хоча самого цього процесу переміщення на відеозаписі не видно.

Водночас, з самого початку спілкування з працівниками поліції окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був водієм автомобіля, що вже стояв на узбіччі, нікого з інших сторонніх осіб поруч немає, з автомобіля «Ланос» ніхто не виходив, в тому числі й з водійського місця, брат притягуваного ОСОБА_2 з`явився на місці події лише через 17 хвилин. ОСОБА_3 же не міг одночасно керувати двома транспортними засобами, а автомобіль «Ланос» за умови перебування ОСОБА_1 пасажиром - самостійно пересуватися без присутності водія.

Одночасно суд зважує на ту обставину, що на відеозаписі чітко видно, як працівники поліції переслідуючи автомобіль «Ланос», зафіксували безпосередньо момент зупинки даного транспортного засобу й відсутні будь-які особи, які б виходили з нього з місця водія, зокрема, й ОСОБА_2 , який стверджує, що керував цим автомобілем.

Натомість, навіть сам ОСОБА_1 на початковому етапі спілкування з поліцейськими, заперечуючи факт керування автомобілем, не повідомляв, що його водієм був брат ОСОБА_2 .

Тому, до вищевказаних показань притягуваного ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд ставиться критично й вважає їх у основній своїй суті неправдивими, які ставлять за мету вигородження ОСОБА_1 та уникнення його від відповідальності за вчинене протиправне діяння.

При цьому, пояснення зазначених осіб є непослідовними, містять суттєві розбіжності щодо черговості їх повернення від ОСОБА_3 до господарства ОСОБА_1 та моменту прибуття працівників поліції, не узгоджуються з матеріалами відеозапису.

Так, ОСОБА_1 поясняв, що ОСОБА_3 їхав спереду їх автомобіля, тоді як ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомили про рух різними дорогами; ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_3 на своєму автомобілі першим приїхав до їх господарства, тоді як ОСОБА_3 дав протилежні свідчення; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомили про прибуття працівників поліції через деякий час після них; натомість на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль «Ланос» прибув до місця призначення коли інший автомобіль ( ОСОБА_3 ) вже стояв на узбіччі з ввімкненим світлом, до того ж службовий автомобіль працівників поліції їхав позаду автомобіля «Ланос» й прибув одночасно з ним, що забезпечило поліцейським можливість зафіксувати на відеозапис присутність в автомобілі лише притягуваного ОСОБА_1 та відсутність свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку факт керування ОСОБА_1 автомобілем знайшов своє підтвердження, дії працівників поліції повністю відповідають вимогам ст.266 КУпАП, Інструкції, в зв`язку з чим з огляду на приписи ст.251 КУпАП саме протокол про адміністративне правопорушення як акт обвинувачення та досліджений в судовому засіданні відеозапис слід покласти в основу рішення.

Заперечення ж ОСОБА_1 своєї винуватості та зафіксована на відеозаписі його та близьких йому осіб процесуальна поведінка при спілкуванні з працівниками поліції, які перебували при виконанні своїх службових обов`язків, вели себе сумлінно і вимушені були запросити силову підтримку колег, на думку суду також свідчить про намір притягуваного уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,й він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, наявність посвідчення водія.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець