Справа № 950/1836/21
Номер провадження 3/950/792/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 177014 від 04.09.2021 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 20.08.2021 о 01:15 в м. Лебедині по вул. Героїв Майдану керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху. Огляд водія проводився в Лебединській ЦРЛ (висновок № 80 від 20.08.2021).

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 174355 від 26.09.2021 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 26.09.2021 о 01:20 год. в м. Лебедині по вул. Пилипінська керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху. Огляд водія проводився із застосування приладу «Драгуер 6810» в присутності двох свідків.

Адміністративні справи № 950/1836/21 (провадження № 3/950/792/21) та № 950/2077/21 (провадження № 3/950/891/21) за вказаними протоколами розглядаються судом одночасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядаються судом одночасно, вважаю необхідним об`єднати їх в одне провадження, присвоївши справі № 950/1836/21 (провадження № 3/950/792/21).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 20.08.2021 в центрі м. Лебедин він був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у перебуванні за кермом в стані алкогольного сп`яніння, що він заперечив. Огляд на стан сп`яніння був спочатку проведений на місці зупинки, з результатами якого він не погодився. Потім огляд було проведено в Лебединській ЦРЛ. З висновками закладу охорони здоров`я він також не погоджується, оскільки на його думку огляд проведено не об`єктивно.

Стосовно подій, які мали місце 26.09.2021, то всупереч його вимог поліцейський не надав можливості та не забезпечив йому проходження повторного огляду в лікарні. Коли ж він сам звернувся до Лебединської ЦРЛ, то у проведенні огляду на стан сп`яніння йому було відмовлено з посиланням на те, що такий огляд проводиться виключно у присутності поліцейського. З діями інспектора не погоджується. Проти викладених в протоколі факті заперечує.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні, показав, що вночі 26.09.2021 його зупинили працівники поліції по вул. Пилипінська та запросили бути свідком. При цьому повідомили, що водій відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікарні. Потім йому запропонували розписався в протоколі, що він і зробив, після чого з місця події поїхав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення стосовно подій 20.08.2021, суд вважає, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в вину.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 177014 від 04.09.2021, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

На думку суду зазначений протоколи не можна вважати допустимим доказом у зв`язку з допущеними порушеннями при його складанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 20.08.2021, про що прямо вказано в зазначеному протоколі. До Лебединської ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння він був доставлений того ж дня, де о 01:50 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння і 20.08.2021 складено відповідний висновок (а.с. 4). Тобто, відразу після його проведення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення був складений лише через п`ятнадцять днів 04.09.2021, при тому, що особа, яка звинувачується у вчиненні правопорушень, була відразу відома.

Така різниця в часі є суттєвим порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП і з цих підстав суд не визнає протокол ААБ № 177014 від 04.09.2021, як належний доказ.

Крім цього, слід зауважити, що протокол у справі є також процесуальним рішення особи, яка уповноважена його складати, та свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, допущені недоліки при складанні протоколу ААБ № 177014 від 04.09.2021 не дають суду підстав дійти висновку про законність висунутих ОСОБА_1 звинувачень про вчинення 20.08.2021 року адміністративного правопорушення.

Щодо подій, які мали місце 26.09.2021, суд зазначає наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 174355 від 26.09.2021 (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, а відповідно оспорив відображені в ньому факти.

Крім зазначеного протоколу в справі мається акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 14) та результати такого огляду, відображені на паперовому носієві (а.с. 13), з результатом тесту 0,61 %.

Однак, суд критично відноситься до зазначених доказів.

Відповідно до Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. N 1452/735, встановлено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу газоаналізатор «Alcotest 6820», з використанням якого проводився огляд ОСОБА_1 , зокрема співробітниками поліції не було долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За таких обставин, зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, не можна.

Тому акт огляду (а.с. 14) та результат такого огляду (а.с. 13) не є належними.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. В разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, водієві повинно бути забезпечено право проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_1 не було забезпечено проходження огляду на його вимогу в закладі охорони здоров`я, що є порушенням положень ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. N 1452/735.

Так, порушення порядку огляду на стан сп`яніння знайшло своє підтвердження під час дослідження відеозапису, долученого до матеріалів справи (а.с. 15), з якого вбачається, що ОСОБА_1 не був доставлений працівниками поліції для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладі охорони здоров`я - Лебединської ЦРЛ, незважаючи на те, що водій сам на цьому наполягав. Поліцейські безпідставно проігнорували його вимоги, чим порушили приписи ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тому суд доходить висновку, що огляд ОСОБА_1 , проведений 26.09.2021 поліцейським на місці зупинки, слід визнати недійсним.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі згідно зі ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень (20.08.2021, 26.09.2021), передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло