Справа № 464/5415/20 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/1913/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19.09.2020 о 18 год. 16 хв. по пр. Червоної Калини,76 у м. Львові, керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року, скасувати вказану постанову, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значним порушенням процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судове засідання, на якому була прийнята оскаржувана постанова було проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказане порушення, на думку апелянта, не було тільки формальним, оскільки завадило реалізувати процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема заявити клопотання, надати докази, характеризуючі матеріали, тощо.

Вказує, що до початку судового засідання, на якому виносилось оскаржуване судове рішення, апелянтом було направлено клопотання про перенесення на кілька днів судового розгляду з причин неможливості участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків зі сторони захисту.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б однозначно та неупереджено доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що працівниками патрульної поліції зафіксовано факт знаходження особи в транспортному засобі з, на їхню думку, ознаками алкогольного сп`яніння, однак жодним чином не встановлено та доведено належними доказами факту керування транспортним засобом.

Вказує, що ОСОБА_1 не запречується сам факт вживання після зупинки та стоянки транспортного засобу, однак працівниками патрульної поліції був упущений факт відсутності в автомобілі ключів запалювання, які після зупинки були вилучені дружиною ОСОБА_1 . Зазначає, що вказані покази можуть підтвердити дружина ОСОБА_1 та очевидець події ОСОБА_2 .

В обгрунтувння пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 покликається на те, що про факт прийняття оскаржуваної постанови йому стало відомо 11 грудня 2020 року з інформації, розміщеної у відповідному розділі веб-порталу ЄДРСР, та оскаржуваної постанови апелянту не надходило.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543426 від 19.09.2020 (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3,4).

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543426 від 19.09.2020 (а.с.1) та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 19.09.2020 (а.с.3,4).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується також протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №543426 від 19.09.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.09.2020 о 18 год. 16 хв. по пр. Червоної Калини,76 у м. Львові, керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Окрім цього, твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів які б доводили факт керування ним транспортним засобом, спростовуються показами свідка ОСОБА_5 , а саме останній в суді першої інстанції надав показання, про те, він був свідком, як ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Jetta», побачивши, що даний водій ймовірно знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повідомив про це УПП у Львівській області.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості, відтак заперечення захисником факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом. Протокол про адміністративне правопорушення містить усі необхідні реквізити, в тому числі у протоколі зазначені двоє свідків, присутніх при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.

Щодо покликань в апеляційній скарзі про те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , що завадило йому реалізувати його процесуальні права, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк