П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1426/21

Провадження №3/943/690/2021

24 листопада 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , пільг не має, протягом року до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_2 28 липня 2021 року о 06 год. 50 хв. в м. Буськ по вул. Львівська, 75, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Волошин С.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я не доставлявся і від проведення огляду на стан сп`яніння у вказаному закладі не відмовлявся, тому складання працівниками поліції протоколу на місці події про те, що ОСОБА_2 відмовивився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відповідає дійсності. Працівники поліції не вжили заходів щодо доставки ОСОБА_2 до медичного закладу з метою належного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, на його думку рапорт поліцейського доводить лише наявність перевищення повноважень в діях працівників поліції і не більше. Вимоги щодо перевірки на стан сп`яніння також є безпідставними, бо в протоколі не наведена жодна із ознак, які на думку поліцейського свідчать про ознаки наркотичного сп`яніння. Жодного повідомлення про проведення відеофіксації за допомогою бодікамери, як і самої відеофіксації за допомогою цього пристрою не було, що підтверджується наданим відеозаписом, проведеним невідомим пристроєм. Крім того у протоколі зазначено: «28.07.2021 року 06:50год. в м.Буськ вул.Львівська, 75 водій ОСОБА_2 керував Т/З … з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП». Тобто ОСОБА_2 звинувачують у тому, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння (наркотичного) на місці зупинки, всупереч вимогам п.2.5 ПДРУ. В п.2.5 ПДРУ зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. В свою чергу ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не є порушенням ПДРУ та не передбачає покарання КУпАПом. Так як встановлений порядок такого огляду передбачає його проведення виключно в медичному закладі, куди ОСОБА_2 не доставлявся. Окрім того, ОСОБА_2 виконав вимогу поліцейських і на місці зупинки пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» і результат такої перевірки був негативний, прибор показав повну відсутність алкоголю в організмі ОСОБА_2 . Тобто всупереч вимогам ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, поданий на розгляд суду не містить суті адміністративного правопорушення, звинувачення у вчиненні правопорушення є некоректним, безпідставним та надуманим та таким, що не передбачено законодавством. Відеофайл містить відеофіксацію, яка розпочинається з кабіни автомобіля, очевидно патрульного, де двоє осіб з використанням нецензурної лексики щось обговорюють, рухаючись слідом за автомобілем сріблястого кольору. Відеофайл містить фіксацію того, що ОСОБА_2 на вимогу поліцейських проходить тестування за допомогою приладу «Драгер» і таке показало відсутність стану сп`яніння у обстежуваного. Відеофайл не містить фіксації дати та часу, що не передбачено для роботи бодікамери поліцейського, тобто відеофіксація ведеться не на службовий прилад, як передбачено ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». А згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в Постанові КАС у складі ВС у справі №524/9716/16-а у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Тобто усі дії працівників поліції були спрямовані виключно на порушення прав водія та безпідставне складення протоколу про вчинення нібито адміністративного правопорушення. Наданий суду відеозапис працівника поліції також не містять інформації про відмову ОСОБА_2 в закладі охорони здоров`я від проходження огляду на стан сп`яніння, і лише підтверджують, що усі зафіксовані події відбуваються на місці події вулиця Львівська в м.Буську Львівської області. Таким чином на думку адвоката Волошина С.В. у справі відсутні достовірні дані, що підтверджують керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмову від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння, отриману в передбаченому законом порядку. Тому вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено та викликає сумніви, а згідно ст..62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N1452/735 (далі - Наказ) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а)запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року N 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», надалі - Постанова N 1103:

- п. 3 - Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

- п. 6 - Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

- п. 7 - Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»:

- п. 6 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я;

- п. 7 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

- п. 9 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 8 Наказу також передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

Таким чином вимоги ст. 266 КУпАП та зазначених актів чинного законодавства передбачають дві альтернативні форми огляду на стан сп`яніння: огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів; огляд лікарем закладу охорони здоров`я. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським із волевиявленням водія проходити такий огляд у закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, водій транспортного засобу має право не погоджуватися із проведенням його огляду поліцейським та наполягати на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я, що не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 8 Постанови N 1103, п. 6 розділу X затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я не доставлявся і від проведення огляду на стан сп`яніння у вказаному закладі в присутності двох свідків не відмовлявся, тому складання працівниками поліції протоколу на місці події про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідає дійсності.

Крім того відеозапис наданий суду містить фіксацію того, що ОСОБА_2 на вимогу поліцейських проходить тестування за допомогою приладу «Драгер» і таке показало відсутність стану сп`яніння у обстежуваного. Відеофайл не містить фіксації дати та часу, що не передбачено для роботи бодікамери поліцейського, тобто відеофіксація ведеться не на службовий прилад, як передбачено ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». А згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в Постанові КАС у складі ВС у справі №524/9716/16-а у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази є суперечливими.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова