Справа № 404/7708/21
Номер провадження 3/404/2628/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2021 року о 19 год. 11 хв. ОСОБА_1 по вул.Поповича, 1 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Citroen C4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2021 року, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 29.11.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належно про час та місце розгляду справи (а.с.18, 19), подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому повідомив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.21, 22-27). Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами, дослідженими судом: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2021 року (а.с.1); копією посвідчення водія (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №486 від 10.10.2021 року (а.с.3); зобов`язанням ОСОБА_2 (а.с.4); відеозаписами події (а.с.5).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Письмові пояснення ОСОБА_1 щодо неправильного складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та недотримання останніми вимог законодавства України щодо процедури складання вказаного протоколу, не беруться судом до уваги з огляду на таке. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якій ставляться у провину порушення, зазначені в протоколі як вчинені водієм, протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні для його розгляду обов`язкові відомості, ознаки складу правопорушення, яке ставиться у провину, жодних порушень та недоліків, які б слугували його поверненню для належного оформлення, визнання недопустимим доказом не встановлено, що спростовує протилежні доводи ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 щодо зловживання своїм становищем працівниками поліції, що стосується не співпадання часу на нагрудній камері та відеореєстраторі автомобіля працівників патрульної поліції нічим не підтверджується, а лише вказують на відсутність синхронності в часі на вказаних приладах. Проте, з долучених до матеріалів справи відеозаписів можна побудувати хронологічну картину, співставивши відповідні відеозаписи із відеореєстратора та нагрудної камери, які містять обставини, що у певний час знімалися одночасно, які підтверджують те, що різниця в налаштуваннях часу між приладами складає близько 44 секунд (відставання часу на нагрудних камерах від часу на реєстраторі), що не впливає на об`єктивність самих відеозаписів з точку зору їх аудіо- та відео- інформативності.

Так файл реєстратора «video_2021-10-11_09-25-51» о 19:11:30 містить дані про те, як зупинився транспортний засіб з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який при цьому чітко видно на кадрі відеозапису о 19:11:11. Одночасно зупинка автомобіля патрульної поліції, вихід з неї поліцейського та початок спілкування поліцейського із водієм, яким є ОСОБА_1 , зафіксовано нагрудною камерою поліцейського, про що свідчить файл «7» о 19:10:14 19:10:30.

Таким чином, встановлені обставини з долучених відеозаписів безумовно та безсумнівно підтверджують зупинку автомобіля, до якого одразу підходить поліцейський з увімкненою нагрудною камерою та фіксує перебування за його кермом ОСОБА_1 .

Відтак, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується прямими доказами у справі долученими відеозаписами та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.10.2021 року, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, не беруться судом до уваги, як дані з метою уникнення від відповідальності за вчинене.

Дослідженням вказаних доказів встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із дотриманням усіх вимог, передбачених ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку беззаперечним доказом, долученим до матеріалів справи, є відеозаписи, зокрема, файл «» містить дані, що о 19:55 водій погодився пройти огляд у медичному закладі, а файли «», «», «», «» містять дані самого огляду ОСОБА_1 лікарем, яким проведено відповідний зовнішній огляд та медичні процедури з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Також файл «» включає в себе момент роз`яснення прав ОСОБА_1 о 20:34 год. та повідомлення йому про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, зі змістом якого він ознайомлений, про що свідчать відповідні підписи ОСОБА_1 на бланку протоколу.

Наявні відеозаписи події у сукупності із іншими, раніше вказаними доказами, вказують на доведення вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, а відсутність відеозапису усього часу спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, що не є обов`язковим згідно із вимогами законодавства, не спростовує його винуватості у вчиненні правопорушення, яка доведена сукупністю наданих суду доказів, що не викликають сумнівів. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських та їх зацікавленість у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Інші посилання ОСОБА_1 щодо підстав закриття провадження у справі, у тому числі, і щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, про наявність якого, зокрема, указано у висновку щодо результатів медичного огляду, оскільки він складався на його підставі, та направлення на огляд водія транспортного засобу, є надуманими, через те, що подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на що є посилання у письмових поясненнях останнього, які б стали підставою для закриття провадження у справі, не виявлено, а відтак, підстав для визнання їх недопустимими не вбачається.

За вказаних обставин наведені доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості суд оцінює як спосіб самозахисту та такі, що дані з метою уникнення відповідальності за допущене правопорушення. Вони не спростовують раніше вказаних об`єктивних доказів, взятих до уваги судом, серед яких відеозаписи події, а тому суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо порушення вимог законодавства поліцейськими, як такі, що не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами.

Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винної, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом та була водієм, стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло