Провадження №: 3/755/7707/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається зі змісту протоколу від 19 серпня 2021 року серії ААБ№208661: «19 серпня 2021 року близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Микольська-Слобідка, 7-9 в м. Києві, виїжджаючи з будівництва, не був уважним та обережним, не стежив за дорожньою обстановкою, і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України.»

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 категорично заперечив вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пояснив, що в той день біля воріт будівництва відбувався мітинг, невідомі чоловіки блокували дорогу та кричали. Коли він виїжджав з воріт на проїзджу частину дороги, то чоловіки заблокували рух його автомобіля та протримали його майже до 4 годин ранку у кабіні автомобіля. Ніякого наїзду він не вчиняв. Працівники поліції складали протокол біля 12 години ночі зі слів протестуючих.

Як вбачається з даних, що містяться на схемі дорожньо-транспортної пригоди, складеної на місці події, на ній зазначено, що автомобіль МАН знаходиться на проїзній частині дороги біля воріт при виїзді будівництва; як місце пригоди визначено місце біля заднього правого колеса.

Із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він разом з друзями прогулювався по земельній ділянці, яка згідно рішення КМД 443/95-22 від 03 вересня 2020 року є комунальною власністю, а згідно генерального плану м. Києва є зеленою зоною та має кадастровий номер 0143. З воріт виїхав МАН-бетономішалка та поїхав у натовп людей, де знаходився і він. Від дій водія він отримав тілесні ушкодження, які бачили люди та поліція.

Будь-яких інших доказів та клопотань надано не було, тому суддя приймає рішення на наявних та досліджених у судовому засіданні доказах, які знаходяться у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення; у схемі місця події та додатках до нього; у поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В свою чергу, враховую, що Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 251, 247, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя: Л.А. Мельниченко