ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/152/21 Справа № 187/1438/20 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Попова В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог статтей 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 і ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу розміром двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу розміром п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ст. 185 КУпАП у виді штрафу розміром п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 12.10.2020 о 22 год. 10 хв. в с. Іванівка, вул. Центральна керував автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 12.10.2020 о 22 год. 10 хв. в с. Іванівка, вул. Центральна 78, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного заднього інтервалу та рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на перешкоду «Європаркан» та пошкодив його.

Крім того, 12.10.2020 о 22 год. 19 хв. в с. Іванівка поблизу магазину «Перлина», водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а саме наїзд на перешкоду.

Крім того, 12.10.2020 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи поблизу будинку №12 по пров. Гігантський, 12, с. Іванівка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час його опитування працівниками поліції ст. л-нт. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та складення адміністративного матеріалу за фактом причетності ОСОБА_1 до ДТП, останній почав вести себе неадекватно, штовхав працівників поліції, висловлювався на їх адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою. На законні вимоги поліцейських припинити свої протиправні дії не відреагував та продовжив їх вчинення, чим здійснив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Попов В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався тоді, коли останній був вдома. Тобто ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відтак працівники поліції неправомірно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, то працівники поліції оформляючи вказаний протокол не зробили протокол огляду транспортного засобу, який би засвідчив факт зіткнення автомобіля з огорожею.

Вказує на те, що причиною неадекватної поведінки ОСОБА_1 стали неправомірні дії працівників поліції.

Зазначає, що свідок ОСОБА_4 не була присутня при складанні всіх протоколів стосовно ОСОБА_1 .

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушень.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №514876 від 12.10.2020 року, серії ДПР18 №514698 від 12.10.2020 року, ДПР18 №514696 від 12.10.2020 року, АПР18 №764380 від 12.10.2020 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що підставою для такого огляду є наявність таких ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота, при цьому огляд не проведено, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проходження; показами свідків огляду є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; схемою місця ДТП від 12.10.2020 року з фототаблицею зафіксовано наслідки правопорушення, а саме: пошкодження огорожі "Європаркан"; показами свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП; рапортами працівників поліції: старшого лейтенанта поліції Гречанова А.Д., старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за якими на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем ГАЗ здійснив наїзд на огорожу та залишив місце ДТП. Отримуючи пояснення від ОСОБА_1 за місцем його проживання, останній почав вести себе агресивно, виражаючись на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою та на зауваження та вимоги припинити протиправні дії не реагував.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №514698 від 12.10.2020 року 12.10.2020 о 22 год. 10 хв. в с. Іванівка, вул. Центральна 78, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного заднього інтервалу та рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на перешкоду «Європаркан» та пошкодив його.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Тобто, для наявності об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення потрібно наявність дій у вигляді порушень Правил дорожнього руху, наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, причинного зв`язку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДР України, та наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу.

Згідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу..

Згідно п. 1.10. ПДР, в якому розкривається значення термінів, що наведені у цих Правилах, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтведжується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514698 від 12.10.2020 року; схемою місця ДТП від 12.10.2020 року з фототаблицею зафіксовано наслідки правопорушення, а саме: пошкодження огорожі «Європаркан».

Як вбачається з відеозапису камер відеоспостереження з приміщення та прилеглої території магазину «Перлина» автомобіль ГАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , допустив наїзд на огорожу «Європарка», під час руху заднім ходом. Зафіксовано факт огляду ОСОБА_1 автомобіля та пошкодженої огорожі, а також залишення ним цього місця. Даний запис містить відомості про відвідування ОСОБА_1 магазину «Перлина» та його спілкування з продавцем даного магазину ОСОБА_5 .

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції не був складений протокол огляду транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься схема ДТП з якої вбачається механізм ДТП та відеозапис з приміщення та прилеглої території магазину «Перлина» з якого вбачається, що автомобіль ГАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , допустив наїзд на огорожу «Європарка».

Крім цього, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №514696 від 12.10.2020 за ст. 122-4 КУпАП, того ж дня о 22 год. 19 хв. в с. Іванівка поблизу магазину «Перлина», водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а саме наїзд на перешкоду.

Вказаний факт підтверджується показами свідка ОСОБА_5 та відеозаписом з приміщення та прилеглої території магазину «Перлина» з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №764380 від 12.10.2020 за ст. 185 КУпАП вбачається, що того ж дня о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи поблизу будинку № 12 по пров. Гігантський, 12, с. Іванівка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час його опитування працівниками поліції ст. л-нт. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та складення адміністративного матеріалу за фактом причетності ОСОБА_1 до ДТП, останній почав вести себе неадекватно, штовхав працівників поліції, висловлювався на їх адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою. На законні вимоги поліцейських припинити свої протиправні дії не відреагував та продовжив їх вчинення, чим здійснив злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Свідком даної події є ОСОБА_5 .

Піддавши зазначені докази належному аналізу і оцінці, суддя вірно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме злісної непокори працівникам поліції.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона: правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона: правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" вказано, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок" (абзац 2 п.7). Саме це тлумачення є визнаним і сьогодні, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно щоб були: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом встановлено, що ОСОБА_1 , відмовився (ігнорував) виконувати наполегливі, неодноразово повторені законні вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, припинити хуліганські дії в громадському місці, вів себе зухвало, його поведінка свідчила про явну зневагу до робітників поліції, які охороняють громадський порядок.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Більш того, ОСОБА_1 не оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а його пояснення стосовно причин вказаної поведінки не можуть слугувати звільненням останнього від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в тому числі і керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514876 від 12.10.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , де вказано, що 12.10.2020 о 22 год. 10 хв. в с. Іванівка, вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

До вказаного протоколу долучено акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що підставою для такого огляду є наявність таких ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота; при цьому огляд не проведено так як ОСОБА_1 відмовився від його проходження. В даному акті зазначено, що свідками огляду є ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта, стосовно того, що в момент складання протоколу він не керував транспортним засобом, оскільки з камери відеоспостереження магазину "Перлина" вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, що підтверджується і свідком ОСОБА_5 , а оскільки працівники поліції в той момент були відсутні на місці подій то відповідно і протокол про адміністративне правопорушення складений був на підставі відеозапису, показів свідка та повідомлення, яке надійшло на лінію 102 про те, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем ГАЗ здійснив наїзд на огорожу та залишив місце ДТП. Отримуючи пояснення від ОСОБА_1 за місцем його проживання, останній почав вести себе агресивно, виражаючись на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою та на зауваження та вимоги припинити протиправні дії не реагував.

В матеріалах справи відсутні апелянтом під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушень поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП. яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Попова В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко