Номер провадження: 33/813/1397/21
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисників: Галайчук Г.С., Федяєва С.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Федяєва С.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 (один) рік. Постановою суду першої інстанції стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у сумі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Згідно оскарженої постанови, 18.06.2021 року, о 07 год. 00 хв., в м. Одесі, по вул. Бреуса, буд. 31, водій ОСОБА_2 , керуючи т/з «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з «Bajaj», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку позаду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Федяєв С.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини адміністративного правопорушення, ступінь вини порушника та потерпілої сторони під час ДТП.

Одночасно в апеляційній скарзі захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на постанова суду першої інстанції була винесена без участі ОСОБА_3 , 30.09.2021 року була отримана постанова про що свідчить розписка в матеріалах справи.

03.11.2021 року, у судовому засіданні, захисник уточнив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, на підставі ст.247 КУпАП.

23.11.2021 року, у судовому засіданні апеляційного суду захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 , змінили вимоги апеляційної скарги, просили змінити постанову суду першої інстанції та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення захисника Федяєв С.В. та Ісмаїлзада Н.Н.о., які підтримали змінену апеляційну скаргу і просили її задовольнити; думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення зміненої апеляційної скарги; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в зміненій апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_2 не приймав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, а копію постанови, безпосередньо після ухвалення оскарженого рішення, від суду не отримував. Копію оскарженої постанови ОСОБА_2 отримав 30.09.2021 року та 08.10.2021 року подав апеляційну скаргу, що підтверджується поштовим відправленням кур`єрської служби доставки. Апеляційна скарга зареєстрована в Малиновському районному суді м. Одеси 11.10.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_2 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана копія оскарженої постанови раніше ніж вказано в апеляційній скарзі, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо дати отримання ним її копії - 30.09.2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обов`язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Під час апеляційного перегляду рішення судді першої інстанції, судом досліджені докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також потерпілий ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що він рухався по вул. Бреуса. В цей час, праворуч він побачив автомобіль «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі. В той час коли він об`їжджав вказаний автомобіль, водій автомобіля «Opel», без показника повороту, різко, став повертати ліворуч, для того щоб заїхати до двору, який розташований на протилежній від нього стороні, внаслідок чого сталося ДТП.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 18.06.2021 року, приблизно між 06:00 та 07:00 год. ранку, він, перебуваючи на вул. Бреуса, побачив автомобіль темно-сірого кольору в кузові універсал, який був припаркований на узбіччі дороги. В цей час по вул. Бреуса рухався мотоцикл. В той час, коли мотоцикліст майже доїхав до місця паркування автомобіля, водій автомобіля різко почав рух з метою повернути ліворуч до будинку навпроти його паркування, не надавши перевагу мотоциклісту, що спричинило зіткнення. Водій автомобіля вийшов з машини, подивився на мотоцикліста, сів у транспортний засіб та відігнав його від місця події ДТП, та пішов в іншу сторону. Свідок ОСОБА_4 викликав швидку допомогу мотоциклісту та повідомив йому свій номер телефону, як свідка пригоди.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що водій ОСОБА_2 являється її сусідом. Вона бачила момент зіткнення та наслідки ДТП, але не бачила звідки їхав мотоцикл.

Аналіз досліджених судом доказів дає підстави суду апеляційної інстанції дійти до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є доведеною.

Крім того, зміна захисником Ізмаїлзада Н.Н.о. вимог апеляційної скарги та прохання змінити оскаржену постанову в частині застосування адміністративного стягнення, вказує на те, що ОСОБА_2 фактично визнав свою провину у вчиненому правопорушенні.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, та підтверджується дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою.

З урахуванням наведеного, оскаржена постанова є законною та обґрунтованою.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , суддя районного суду застосував занадто суворе стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст.124 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю передбачене вказаною нормою закону правопорушення, за санкцією цієї норми, можна розглядати за природою кримінального правопорушення.

З оскарженої постанови вбачається, що призначивши ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді 1 (одного) року позбавлення права керування транспортними засобами, суд обрав найтяжчий вид та розмір стягнення, але при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, не мотивував свого рішення відносно призначення саме такого стягнення, що не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, суддя не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної за порушення правил дорожнього руху. Суддею також не враховано те, що позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами позбавить останнього можливості забезпечувати себе коштами для проживання та позбавить права на працю, яке гарантовано Конституцією України.

За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в даній справі апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова підлягає зміні в частині застосування адміністративного стягнення.

При цьому, апеляційний суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення та призначити стягнення у виді штрафу.

З огляду на встановлені судом обставини, керуючись положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити змінену апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині застосування адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Змінену апеляційну скаргу захисника Федяєва С.В. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2021 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський