Єдиний унікальний номер: 378/857/21
Провадження № 3/378/392/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, житель АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175494 від 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 14.11.2021 о 23 годині 12 хвилин в с. Іванівка, по вул. Сімї Клименків, керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, надавши пояснення, зазначені в письмових поясненнях (а. с. 13 18) ) справу просить закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те що, 14 листопада 2021 року, пізно ввечері він знаходився на території ставка у селі Іванівка, куди його привіз брат до друзів відпочивати. Коли до ставка приїхав якийсь автомобіль, він подумав, що то за ним приїхав брат. Підійшов до автомобіля, виявив, що то автомобіль патрульної поліції. Інспектор поліції ОСОБА_2 , який вийшов з службового автомобіля, і почав з ним спілкуватись, запитав чи він керував автомобілем синього кольору VOLKSWAGEN PASSAT, який стояв неподалік, та запропонував йому пройти медичний огляд. Він сказав інспектору, що тут просто прогулюється і ніяким автомобілем не керував, тому не буде проходити жодних оглядів. Проте, інспектор поліції по незрозумілих причинах склав відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому працівниками поліції не було залучено свідків, та відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відсутні будь-які докази керування ним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.

Вимогами п. 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 розділу І Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції). Відповідно до п. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що поліцейським не було дотримано зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставиниз приводу дотримання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вищевказаних вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не знайшли підтвердження в суді.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України за відмову ним, як водієм, від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, відповідно до якої застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини, зазначивши, що він ніяким транспортним засобом 14 .11.2021 не керував, перебував біля ставка в с. Іванівка, де відпочивав з друзями, і куди його привіз його брат, який також мав його забрати звідти.

До протоколу додано лише короткий фрагмент відеозапису з мобільного телефону, з якого вбачається лише, що ОСОБА_1 стоїть біля службового автомобіля, назвав своє прізвище, ім`я та по-батькові, зазначив, що він ніяким транспортним засобом не керував. На запитання працівника поліції, чи буде той проходити медичний огляд, ОСОБА_1 відповів, що не буде. При такій пропозиції працівник поліції взагалі не зазначав, у зв`язку з чим тому пропонується пройти медичний огляд, де (чи на місці зупинки, чи в медичному закладі) і який саме огляд було запропоновано пройти ОСОБА_1 (чи на стан алкогольного, чи на стан наркотичного сп`яніння).

Зважаючи, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, та який міг би підтвердити викладені в протоколі обставини правопорушення (керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку), матеріали справи не містять, відсутні свідки вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, - суд з урахуванням пояснень останнього, критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що будь-які докази, які б беззаперечно вказували на те, що 14.11.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків або за допомогою фіксації у встановленому порядку (на бодікамеру), матеріали справи не містять, зважаючи назазначені вище порушення, допущені уповноваженими особами поліції при оформленні матеріалів справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п. 1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак