Провадження № 3/127/9443/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 09.11.2020 року о 22 год. 21 хв. у м. Вінниці по вул. Київська, 164, керував автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, освідування на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія» лікарем наркологом, результат позитивний 1.24 проміле. Висновок медичного закладу №3599.

ОСОБА_1 в судове засідання вкотре не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 тричі не з`являвся в судові засідання будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду. ОСОБА_1 не підтвердив поважність неявки в судове засідання 21.12.2020 року, не надав оригіналу документу про перебування на амбулаторному лікуванні. В подальшому в судові засідання не з`являвся, подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у яких зазначив, що не вважає за доцільне розглядати справу про адміністративне правопорушення щодо нього до вирішення Вінницьким районним судом Вінницької області адміністративної справи за його позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення через зв`язок вказаних справ.

У клопотанні про направлення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання ОСОБА_1 фактично викладає свою позицію щодо недопустимості доказів, обставини, що на його думку виключають притягнення до адміністративної відповідальності та пояснення з приводу зазначених у протоколі подій.

Водночас матеріали справи не містять недоліків, які б зумовлювати повернення справи на доопрацювання.

Суд також враховує, що 29.01.2021 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за територіальною підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області, яке обґрунтовано тим, що останній зареєстрований та проживає у смт. Стрижавка Вінницького району та у зазначеному суді розглядається вищевказана адміністративна справа за його позовом.

Суд звертає увагу на те, що направлення справи про адміністративне правопорушення із суду, розгляд у якому передбачений за ч. 1 ст. 276 на розгляд до іншого суду є правом, а не обов`язком відповідного суду.

Вирішуючи вказане питання суд не може ігнорувати факту того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності не може у повній мірі забезпечити реалізацію завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідний строк спливає 10.02.2021 року. При цьому ОСОБА_1 протягом розгляду справи у Вінницькому міському суді Вінницької області з 01.12.2020 року відповідного клопотання про передачу справи для розгляду іншим судом не заявляв. Враховуючи вказане, а також чисельні неявки ОСОБА_1 в судові засідання, існують підстави вважати, що ОСОБА_1 намагається відтермінувати прийняття рішення у справі. Натомість суд не вбачає підстав, які б унеможливлювали розгляд справи судом, в провадженні якого вона перебуває, безумовні підстави для передання справи на розгляд до іншого суду відсутні.

Щодо посилань ОСОБА_1 на взаємозв`язок даної справи про адміністративне правопорушення із його адміністративним позовом, який розглядається Вінницьким районним судом Вінницької області, що на його думку перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує наступне.

У КУпАП, який регулює порядок розгляду даної справи про адміністративне правопорушення не передбачено можливості застосування преюдиції та випадків за яких може відбутись звільнення від доказування під час вирішення питання про винуватість особи та притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що процесуальним законом (КУпАП) таке правило не встановлено.

Так, результат розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не впливає на обставини, які стали підставою для складення протоколу відносно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є та не може бути преюдиційним, оскільки лише під час цього провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП вирішується питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, а тому числі і його об`єктивної сторони.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який тричі не з`явлвся в судові засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017762 від 09.11.2020 року, висновком медичного огляду, довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, рапортом працівника поліції.

Так, згідно з протоколом ОСОБА_1 09.11.2020 року о 22 годині 21 хвилині керував автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

З висновку медичного огляду від 09.11.2020 року № 3599 вбачається, що ОСОБА_1 оглянутий лікарем 09.11.2020 року о 22 год. 45 хв. Висновок: перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що на час керування автомобілем відчував себе абсолютно тверезим.

Як вбачається із долученої до матеріалів довідки ОСОБА_1 протягом поточного року до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку, який вказує, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що на час керування автомобілем відчував себе абсолютно тверезим. Із вказаного пояснення, що стосується саме протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. При цьому відомості про оспорювання факту керування транспортним засобом на момент оформлення протоколу в матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.11.2020 року о 22 годині 21 хвилині, як зазначено у протоколі. Вказане узгоджується із рапортом працівника поліції. Жодних доказів, на спростування керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент подій суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 (десять тисяч двісті гривень 00 коп.) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: