Справа № 645/7554/20
Провадження № 3/645/208/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління держпраці у Харківській області Державної служби Ураїни з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітневе Сквирського району, Київської області, працює на посаді директора ТОВ «АВТО-ОВІ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи директором ТОВ «АВТО-ОВІ», яке знаходиться за адресою: м.Харків, Московський пр-т, 248Г, кв.42, порушив додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, в частині не виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів:

Ч.1 ст. 19 ЗУ №875 Не виконується норматив робочих місць для працевлаштування

осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного

робочого місця. Згідно форми 10-ПІ від 05.02.2020 року "Звіту про зайнятість та

працевлаштування інвалідів" за 2019 рік, що наданий TOB "Авто-|

Ові" до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2019 році становила 368 осіб. Відповідно до ст. 19 Закону, у ТОВ "Авто-Ові" у 2019 році норматив для працевлаштування інвалідів складає 15 робоче місце. Фактично, згідно даних, наданих ТОВ "Авто-Ові" у звіті, середньооблікова чисельність інвалідів - штатних працівників на підприємстві становить 10 осіб. Отже, ТОВ "Авто-Ові" не виконано норматив 5 робочих місць по працевлаштуванню інвалідів. Таким чином, за 5 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, ТОВ "Авто-

Ові" до 16.04.2020 року повинен був самостійно сплатити адміністративно - господарські санкції у розмірі 269 137,25 грн. Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд стягнути з ТОВ

"Авто-Ові" на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю, в сумі 269137,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в

Україні" № 875-ХІІ від 21.03.1991 року (в редакції від 06.10.2005

року), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників

облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості

одного робочого місця. Відповідно Рішення Харківського окружного адміністративного

суду від 27.06.2019 № 520/6155/2020 В задоволенні адміністративного позову Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Ові" про стягнення адміністративно-господарських санкцій- відмовити в повному обсязі. На момент проведення планової перевірки ТОВ «АВТО-ОВІ» термін подання звітності за 2020 рік по формі №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» не настав, оскільки відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної ля організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, термін подання до 1 березня.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Балла Н.О. не погодилася з оцінкою дій ОСОБА_1 співробітниками Головного управління держпраці у Харківській області Державної служби Ураїни з питань праці, зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення, на її думку, не є належним доказом у справі, так, протокол складено 27.11.2020 об 11:00, а акт у якому зазначено про виявлені порушення та посадову особу - директора ОСОБА_1 складено 16.11.2020 року, що є порушенням ст. 254 КУпАП. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: в Протоколі не вказані лата та місце вчинення адміністративного правопорушення. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або відомості щодо відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим просила відправити матеріал для дооформлення..

Суд, вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, вважаю зазначити наступне.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 188-1 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Згідно статті 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу № 20-01-1402/0027 від 27.11.2020 про адміністративне правопорушення, актом за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №20-01-1402/0729.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст.188-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.188-1 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 188-1, 221, 283, 284, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Деравної судової адміністрації судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ

Фрунзенського районного суду

М.Харків Шарко О.П.