Провадження № 3/522/2204/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що потворно надійшли з Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси повторно надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 221168 від 14.11.2020 року, встановлено, що 14.11.2020 року о 21 год. 36 хв. за адресою: смт Линовиця, вул. Незалежність, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CITROEN JUMPY», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу DRAGER ALCOTEST 6810 ARCE-0178. Результат огляду становить 0,23%о проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вирішуючи питання у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП чи належить до компетенції Приморського районного суду м. Одеси розгляд даної справи, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 221168 від 14.11.2020 року, місцем вчинення адміністративного правопорушення вказано смт Линовиця, вул. Незалежність.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №221168 від 14.11.2020 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд наголошує на тому, що згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Альтернативна підсудність справи за скоєння особою правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наразі чинним законодавством не передбачена.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2020 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області для прийняття рішення у відповідності до вимог ст. 257 КУпАП та подальшого її направлення до суду, до підсудності якого віднесено розгляд цієї справи.

Однак, орган поліції, не направивши до суду, до підсудності якого віднесено розгляд цієї справи, матеріали без виконання та без рапорту, повторно скерував до Приморського районного суду міста Одеси.

Долучені до матеріалів справи пояснення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_1 ймовірно наразі проживає в м. Одесі, суд до уваги не приймає, оскільки ст. 276 КУпАП не передбачає альтернативної підсудності розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім як за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, що повторно надійшли до Приморського районного суду міста Одеси 02.02.2021 року, суд приходить до висновку, що постанова суду від 03.12.2020 року не була виконана.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Так, суд, звертає увагу на те, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою передбачає кримінальну відповідальність, відповідно до ст. 382 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення. Отже, право визначення суду, до якого слід надіслати справу про адміністративне правопорушення в силу ст. 257 КУпАП надано органу (посадовій особі), уповноваженому складати протокол, на що також вказує і Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП» від 11.06.2004 за №11.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що матеріали справи повторно надійшли з Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, в яких зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення вказана Чернігівська область, Прилуцький район, смт Линовиця, вул. Незалежність, що територіально не належить до Приморського району міста Одеси.

Порушення правил підсудності призводить до того, що особа позбавляється можливості справедливого розгляду її справи саме в уповноваженому суді як «суді, встановленому законом», що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суд повторно наголошує, що розгляд даної справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення не належить до компетенції Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з чим справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням скорочених строків розгляду даної категорії справи, слід терміново повернути до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області для прийняття рішення у відповідності до вимог ст. 257 КУпАП та подальшого її направлення до суду, до підсудності якого віднесено розгляд цієї справи, а саме до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 130, 257, 276, 278 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно повернути до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області для прийняття рішення у відповідності до вимог ст. 257 КУпАП та подальшого її направлення до суду, до підсудності якого віднесено розгляд цієї справи.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб