ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1413/21Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 33/817/636/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.44-3КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данильчука Н.Б.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , українки, громадянку України, з вищою освітою, одружену, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючу продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ПП ОСОБА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.

Згідно даної постанови, 26 вересня 2021 року близько 14 години ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ПП ОСОБА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю продовольчими товарами без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски або респіратора, які закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила п.2-2 пп.9 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року із змінами, внесеними постановою КМУ №1003 від 20.09.2021 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.44-3 КупАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що вона не є суб`єктом відповідальності за дане правопорушення, її дії підпадають під ч.2 ст.44-3 КупАП, а в матеріалах справи відсутні належні докази її вини.

Вказує, що її дії не становили суспільної шкоди та не завдали жодних збитків, до адміністративної відповідальності вона раніше не притягувалася, а в неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти і якими конкретно діями особи було порушено. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який було порушено, свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №616755 від 26.09.2021 року, 26 вересня 2021 року близько 14 години ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ПП ОСОБА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю продовольчими товарами без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски або респіратора, які закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила п.2-2 пп.9 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року із змінами, внесеними постановою КМУ №1003 від 20.09.2021 року.

Так, згідно п.2-2 пп.9 Постанова Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року в редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1003 від 20.09.2021, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

До протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , долучено витяг з ЄДРПОУ щодо ПП ОСОБА_2 , який є суб`єктом господарювання та якому належить магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Натомість, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості на підтвердження факту трудових відносин останньої із ПП ОСОБА_2 або інших відомостей про те, що ОСОБА_1 виконувала обов`язки продавця у вказаному вище магазині, а отже матеріали не містять відомостей про те, чи є остання суб`єктом відповідальності, тобто особою, відповідальною за дотримання у вказаному закладі правил щодо карантину людей.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП, здійснюючи підготовку до судового розгляду справи, не перевірив чи відповідає протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , вимогам ст.256 КУпАП.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Разом з тим, на підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст.251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею даного правопорушення, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи долучено виключно такі документи: протокол про адмінправопорушення; рапорт старшого інспектора-чергового ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Микитчука В.Т. від 26.09.2021 року; один фотознімок.

Інших доказів до матеріалів справи долучено не було. Не додано до матеріалів справи й відеозапис з нагрудної камери, про наявність якого зазначено у протоколі про адмінправопорушення.

Так, долучений до матеріалів справи фотознімок сам по собі не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, оскільки вказане фото не містить інформації з приводу встановлення суб`єкта відповідальності, наявність свідків події, а також на ньому не зафіксовано здійснення перевірки та встановлення факту самого правопорушення працівником поліції, викладеного у протоколі.

В даному випадку вказаний вище фотоматеріал не може бути належним та достатнім доказом вини ОСОБА_1 , на який зіслався місцевий суд, мотивуючи свій висновок про притягнення її до адмінвідповідальності.

Відсутні також у матеріалах справи й письмові пояснення з приводу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення будь-кого із свідків чи інших осіб, які здійснювали у магазині покупки. Про відсутність на місці складання протоколу встановлених свідків події чи покупців, свідчить й відмітка у самому протоколі про адмінправопорушення.

При цьому, рапорти працівників поліції, які не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, самі по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя