КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з порушеннями вимог ч. 2 ст. 7, ст. 245, ст. 280 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не відповідає фактичним обставинам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу серії ВАБ №334128 від 08.08.2021 року, 08.08.2021 року о 15 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в квартирі по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав принизливими словами, залякував, штовхав, намагався відібрати телефон в присутності малолітньої дитини.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягала, що в даному випадку відбулося психологічне насильство як одна із форм домашнього насильства, ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 перешкоджали її зустрічі та спілкуванню з малолітньою дитиною, згідно графіку, встановленого рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.05.2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що був присутнім за місцем події у квартирі по АДРЕСА_1 через те, що малолітня донька, яка за рішенням суду проживає з ним, не хотіла (боялася) залишатися з ОСОБА_2 ; стверджував, що саме ОСОБА_2 провокує конфліктні ситуації, так як між ними протягом певного часу триває майновий спір щодо квартири; при цьому наполягав, що не вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_2 , жодним чином не ображав, не принижував її

Письмові пояснення свідка події ОСОБА_3 - матері ОСОБА_2 , які містяться в адміністративних матеріалах, узгоджуються із наведеними поясненнями ОСОБА_1 щодо обставин вказаної події.

Доводи потерпілої про застосування ОСОБА_1 щодо неї психологічного насильства свого підтвердження дослідженими у суді доказами не знайшли, і ОСОБА_2 таких не надала. Обставини події за версією ОСОБА_2 не узгоджуються з фактичними обставинами, викладеними у протоколі, оскільки доводи потерпілої в апеляційній скарзі та письмових поясненнях фактично зводяться до того, що ОСОБА_1 переслідував її з дитиною, перешкоджав їх спілкуванню, однак ці обставини не знайшли свого відображення в протоколі.

Як правильно вказав суд першої інстанції, недоречно відносити всі прояви непорозуміння між суб`єктами, якими охоплюється суб`єктний склад за ст. 173-2 КУпАП, що можуть супроводжуватися лайкою, образливими висловами на фоніособистого неприйняття побутової ситуації чи оцінки способу життя членів родини та інших, пов`язаних між собою осіб, та прийняв рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 . З такою позицією суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжи, тощо) і це є обов`язковим.

В даному випадку протокол від 08.08.2021 року щодо ОСОБА_1 складений без урахування вимог Закону, зокрема не вказано, яка шкода заподіяна чи могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у своїх поясненнях (як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції), також не вказала, яка шкода внаслідок застосування психологічного насильства їй була заподіяна.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 року, Суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України закрите за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/4693/2021 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бушеленко О.В.