ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого директором Рекламної компанії «Бренд студія», за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу від 30.10.2020 серії ДПР18 №531434 ОСОБА_1 30.10.2020 о 01:40 у м. Житомирі по вул. Покровській, 94, керував транспортним засобом Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 30.10.2020 приблизно о 01:00 виїхав з роботи. Його зупинили працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння або відмовитись від нього. Він попросив пройти такий огляд на місці зупинки, але йому відмовили. Тоді він попросив роз`яснити, які наслідки відмови від проходження огляду, проте наслідки йому так і не роз`яснили, а оформили матеріали за відмову від проходження огляду.

Захисник Врублевський М. М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у зв`язку із провокацією працівниками патрульної поліції вчинення правопорушення. Вказав, що відеозапис є неповним не відтворює всіх обставин справи, а поліцейські сприяли відмові ОСОБА_1 від проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2015 №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують лише факт відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано або проїхати для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, або відмовитись від такого огляду. На що ОСОБА_1 попросив роз`яснити йому наслідки відмови від проходження такого огляду. В роз`ясненні наслідків поліцейський йому відмовив.

Отже, вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не була однозначною. Пропозиція поліцейського вказаних альтернативних дій є пропозицією вчинити правомірно або вчинити правопорушення. Поліцейський не має права пропонувати особі вчинити правопорушення.

При вирішення справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 5 лютого 2008 року в справі «Романаускас проти Литви», у п.п. 55, 60 якого ЄСПЛ зазначив:

- п. 55 «Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежується пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений;

- п. 60 «У випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватись недопустимими».

В п. 55 рішення ЄСПЛ від 30.10.2014 «Носко і Нефедов проти Росії» Європейський суд вказував: якщо обвинувачені висувають аргумент про підбурювання, внутрішньодержавні суди зобов`язані розглянути його в рамках змагальної, ретельної, всебічної і переконливої процедури, при цьому на сторону обвинувачення покладається тягар доведення відсутності підбурювання.

Оцінивши сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованого, та не спростованого в ході судового розгляду, сумніву щодо наявності підбурювання поліцейським до відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння не доведена. Справа по даному обвинуваченню підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко