Справа № 587/2344/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лопаткін О.В. зазначив, що його підзахисний просив проводити слухання справи у його відсутність, так як його інтереси в суді захищає адвокат, про час та місце розгляду повідомлений. Просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначав, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_3 , який на той час був тверезому стані. ОСОБА_1 під`їхав до автомобіля, вже коли авто під керуванням ОСОБА_3 з`їхало в кювет, а потім під`їхали працівники поліції. Вже на місці він дізнався, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Доказів того, що він передавав керування водію, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння працівника поліції не надано. На відео він весь час зазначає поліції про те, що передав керування автомобілем Лохоні, який на той момент знаходився в тверезому стані. З відео вбачається також, що сам ОСОБА_3 зазначає, що випив вже потім, коли йому було передано автомобіль. Зазначав також, що в порушення законодавства у ОСОБА_1 працівниками поліції було вилучено водійське посвідчення.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважаю, що провадження у справі слід закрити, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій:
- керування транспортним засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.9 г ПДР України, а саме: передавання керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 мав умисел на передачу керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Зі змісту наявного у матеріалах справи відеозапису на якому зафіксовано вчинене адміністративне правопорушення вбачається, щоОСОБА_1 весь час під час складання протоколу зазначає, що передав керування транспортним засобом особі, яка на той момент була твереза. Водій вжив алкогольні напої в його відсутність та він про це не знав. Після вживання алкоголю ОСОБА_3 в автомобілі з ним не їхав. Дізнався про це, коли прибув на місце, коли автомобіль з`їхав в кювет. Відеозаписом не підтверджено, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі разом з ОСОБА_3 , а не під`їхав пізніше, як зазначає захисник Ворони В.В.
Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи( а.с.4) так як вони не містять його підпису, від підпису в поясненнях він відмовився, вказані пояснення підписані самим працівником поліції, які його склав.
Таким чином, будь яких доказів, які б у момент передачі керма водію ОСОБА_3 , підтверджували факт усвідомлення та обізнаності особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння та наявності в його діях умислу, матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять.
У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".
Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно дост. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко