ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/128/21 Справа № 195/1884/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, накладено стягнення у виді арешту на строк 3 доби та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 09 листопада 2020 року о 12.00 год., знаходячись на АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , поводив себе зухвало, чим образив людську гідність та порушив громадський порядок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи. Зазначає, що конфлікт носив суто юридичний характер та в нього не було умислу на порушення громадського порядку. Вважає, що призначене йому стягнення є занадто суворим.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 09 листопада 2020 року за вх.3530; долученими до матеріалів справи відеозаписами, які відображають обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме висловлювання нецензурною лайкою в адресу осіб, зокрема, ОСОБА_2 .

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом дрібного хуліганства є відносини громадського порядку, суспільної моралі та людської гідності. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

З об`єктивної сторони дрібне хуліганство передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Нецензурна лайка - це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію. При цьому судова практика використовує фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики, тому що на теперішній час відсутнє законодавче визначення цієї категорії, а також безпосередня її фіксація в матеріалах справи. Нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно знижує рівень людського спілкування та завдає моральної шкоди духовному стану суспільства, ображає людську гідність. Також, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

В судовому засіданні встановлені ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки наявні всі ознаки складу правопорушення та відповідність диспозиції статті, до якої притягується особа.

Доводи апелянта про те, що конфлікт носив суто юридичний характер та в нього не було умислу на порушення громадського порядку, спростовуються обставинами, які були встановлені під час судового провадження. З огляду на відеозапис, який долучений до матеріалів провадження як доказ, ОСОБА_1 вчиняв протиправні дії у населеному пункті, а саме по АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості до груп людей, які знаходились біля зазначеного будинку. З відеозапису вбачається, що ці люди чули нецензурну лайку з боку ОСОБА_1 , звертали увагу на його нецензурні висловлювання та негативно реагували на їх зміст.

Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 під час висловлювання нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 майже нічого не казав про непорозуміння з приводу прав та законних інтересів ОСОБА_3 , тобто його висловлювання не були спрямовані на з`ясування юридичного конфлікту, як стверджує останній. Вказані дії ОСОБА_1 переконують апеляційний суд в протиправності його дій, які були спрямовані саме на порушення громадського порядку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено його про дату та час розгляду справи, спростовуються наявною у матеріалах справи довідкою про доставку СМС-повідомлення від 24 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_1 на номер телефону, зазначений останнім власноручного у письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення, про виклик у судове засідання Томаківського районного суду Дніпропетровської області на 08.25 год. 02 грудня 2020 року.

При цьому, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №012318 ОСОБА_1 було під підпис повідомлено, зокрема, про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції вимог КУпАП під час повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, як про це зазначає в апеляційній скарзі останній.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про зміну виду стягнення апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його характер, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, і воно є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, має вищу юридичну освіту, багаторічний стаж роботи за фахом, сім`ю та малолітню дитину, має місце, проте не є підставою для зміни призначеного судом першої інстанції стягнення.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за наявності вищої юридичної освіти та багаторічного стажу роботи за фахом ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпеку та шкідливі наслідки.

Під час апеляційного перегляду не встановлено обставин, які б свідчили про те, що судом було прийнято рішення щодо ОСОБА_1 з метою судової розправи, протиправного переслідування за його професійну діяльність та суспільну позицію, як про це зазначає останній.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот