Справа № 761/805/21
Провадження № 3/761/1200/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТОВ «ХАВО «Автослюсар», раніше до адміністративної відповідальності притягувався, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2020 ДОП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві Бабенко В.В., складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 379680, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується те, що він 13.12.2020 о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно племінника ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме схватив за праву руку та штовхнув до дверей ванної кімнати. Таким чином ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні насильства у сім`ї, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав та пояснив, що він взагалі не вчиняв ніякого фізичного насилля відносно дитини.

Суддя, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності,, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, статтею 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 заперечував свою причетність до вчинення будь-якого насильства відносно племінника дружини - ОСОБА_2 . Аналогічні пояснення ним були надані ДОП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Бабенко В.В. 13 грудня 2020 року.

Його пояснення в ході розгляду справи були підтвердженні показаннями свідка ОСОБА_3 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, з яких слідує, що в квартирі за вищевказаною адресою проживає вона з чоловіком - ОСОБА_1 - та дитиною, а також її сестра - мати ОСОБА_2 , з дітьми. Сестра постійно налаштовує дітей проти них; вони не мають ніякого впливу на дітей. У разі, якщо доводиться робити зауваження, племінник починає відразу кричати. З приводу неналежного виконання своїх батьківських обов`язків сестрою вони з чоловіком неодноразово зверталися до органу опіки і піклування. 13 грудня 2020 року діти закрилися у ванній кімнаті, не могли звідти вийти, прийшлося виламати двері. Чоловік зробив зауваження ОСОБА_2 , після чого останній почав кричати, щоб викликали поліцію. При цьому взагалі ніякого насилля з боку ОСОБА_1 не вчинялося.

В той же час вказані пояснення ОСОБА_1 та показання ОСОБА_3 не спростовані належними та допустимими доказами.

При цьому суд не може прийняти до уваги, як безперечний доказ вини правопорушника, протокол про адміністративне правопорушення, оскільки даний протокол є процесуальним документом, який був складений за відсутності свідків, про що зазначено безпосередньо в ньому.

Пояснення ОСОБА_4 судом не можуть також прийматися, як безспірний доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення, оскільки відповідно до показань свідка ОСОБА_3 між ними склалися неприязні відносини, що не було спростовано іншими доказами. Крім того, ОСОБА_4 не допитувалася як свідок, не була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

У постанові від 29 квітня 2020 року у адміністративній справі № 161/5372/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював правові висновки, згідно яких роз`яснив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Отже, суб`єктивна думка спеціаліста, який є зацікавленою особою, за відсутності інших доказів, не може свідчити про наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що остання вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.2 ст.173-2, п.1 ст.247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: