Справа № 633/249/21
Провадження № 3/633/75/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2021 року смт. Печеніги

Суддя Печенізького районного суду Харківської області Смирнов В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працює, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 163108 від 24 серпня 2021 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 у смт. Печеніги вул. Харківська, 52 керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до поданих письмових пояснень наданих захисником ОСОБА_1 , ОСОБА_1 свою провину не визнає та зазначає, що 24 серпня 2021 року о 03 год. 20 хв. перебував у себе на подвір`ї (смт. Печеніги, вул. Харківська, 52) та не керував автомобілем. Близько 04 години 00 хв до ОСОБА_1 у подвір`я (смт. Печеніги, вул. Харківська, 52) зайшли працівники поліції та сказали що на нього надійшла скарга і їм потрібно відібрати пояснення. Для встановлення його особи попросили надати якийсь документ. ОСОБА_1 надав водійське посвідчення. Однак водійське посвідчення працівники поліції не віддали і як згодом з`ясувалося склали Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 408702 від 24 серпня 2021 року та Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №163108 від 24 серпня 2021 року.24 серпня 2021 року ОСОБА_1 не було надано ні копію Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №163108 від 24 серпня 2021 року, ні Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 408702 від 24 серпня 2021 року. 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 отримав лист із цими документами. В поясненнях вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.Також послався на численні порушення при оформленні протоколу, вимог інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), а саме що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №163108 від 24 серпня 2021 року не зазначено осіб свідків, а в матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із цим, просить провадження стосовно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Дослідивши пояснення та дослідивши надані суду матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, ч.1 ст.130 визначає три варіанти порушення, за яке особа може буди визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

-відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи у суді та обставина, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом - доведена не була.

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №163108 від 24 серпня 2021 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 у смт. Печеніги вул. Харківська, 52 керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: млява мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager» та проведення такого огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В графі: «свідки чи потерпілі» зазначено «Згідно ст. 266 КУпАП України факт відмови зафіксовано за допомогою нагрудного відео реєстратора»

Відповідно до рапорту інспектора Владислава Валодовського вбачається, що о 2 год 50 хв поліцейським надійшло повідомлення про те, що особа на автомобілі OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 керував у стані алкогольного сп`яніння. І їм вдалося виявити ОСОБА_1 за кермом автомобіля за адресою: смт. Печеніги, вул. Харківська, 52, коли останній заїжджав у двір.

З пояснень ОСОБА_1 , які додані до Протоколу 24 серпня 2021 року біля 03 год. 00 хв він підійшов до магазину «Посад» та зробив зауваження невідомим особам, що їх автомобіль неправильно припаркований і пішов дальше додому. Алкоголь він не приймав і автомобілем не керував. На поясненнях вказана дата 24 серпня 2021 року

Судом досліджено і пояснення відібрані у громадянина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Пояснення є аналогічними і у них вказано про те, що особа на автомобілі OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 під`їхала до магазину «Посад», зробила зауваження щодо неправильно припаркованого автомобіля і проїхавши 200 метрів зупинилася.

Суд дослідивши вказані докази дійшов висновку, що з пояснень громадянина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також з пояснень наданих ОСОБА_1 конфлікт між ними стався 24 серпня 2021 року біля 3 год.00 хв.

У протоколі вказано, що 24 серпня 2021 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 у смт. Печеніги вул. Харківська, 52 керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

З рапорту інспектора Владислава Валодовського, як вже було зазначено, ОСОБА_1 був виявлений за кермом автомобіля, коли заїжджав у двір.

На наданому до Протоколу відеозаписі не зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , окрім того не зафіксовано ні зупинку транспортного засобу ні його рух.

Зйомка ведеться лише, коли поліцейські фіксували факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріалами справи не доведено факт того, що 24 серпня 2021 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 у смт. Печеніги вул. Харківська, 52 керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також судом досліджено матеріали справи і встановлено, що поліцейськими не було дотримано процедуру огляду на стан сп`яніння.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, інструкцією пропорядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Відповідно до п.6 Розділу І даної інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно з п.7 Розділу Іданої інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п.22 Розділу ІІІ даної інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому відповідно до п.6-8 порядку направлення водіїв для проведення огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.8 У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відповідно до положень вищезазначених нормативних документів, поліцейський спочатку на місці зупинки транспортного засобу повинен запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Після чого у разі відмови водія від проходження відповідного огляду, працівники поліції зобов`язані були направити його в заклад охорони здоров`я, де видати відповідне направлення для проходження огляду, і тільки тоді в разі відмови в присутності двох свідків скласти відповідний протокол.

Однак вимоги даного порядку поліцейськими також виконані не були.

В протоколі міститься посилання на ст. 266 КУпАП України у графі де повинні бути вказані свідки.

Разом з тим суд звертає увагу що у ст. 266 КУпАП України вказано: Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України чітко розписано процедуру як діяти у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Поряд з цим, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

У Протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №163108 від 24 серпня 2021 року свідків не вказано.

Адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість, винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку) зобов`язані (ст. 251 КУпАП) доводити посадові особи, які мають право складати протокол та мають повноваження притягати до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

У рапортах міститься аналогічна інформація тій, що зазначена в Протоколі.

Пояснення двох осіб, які наявні в матеріалах справи, є аналогічними, однак не зрозуміло, який статус цих осіб та коли у них відбиралися пояснення і чи мають ці пояснення відношення до справи.

Інших документів, або доказів вини ОСОБА_1 адміністративний матеріал не містить.

Суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Згідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

В зв`язку з викладеним, справу слід закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №163108 від 24 серпня 2021 року) - закрити, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя Смирнов В.А.