Справа № 438/1615/21
Провадження № 3/438/748/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2021 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До суду з Бориславського ВП №1 Дрогобицького РВД ГУНП у Львівській області надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 353641, складеного 19 жовтня 2021 року).

Встановлено, що 19 жовтня 2021 року близько 12 год 00 хв перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 не здійснила належний контроль за дотриманням карантинних заходів, продавець ОСОБА_2 здійснив обслуговування покупця, без засобів індивідуального захисту, чим ФОП ОСОБА_1 порушила абз.3 пп.9 п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 зі змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає частково, оскільки умислу на вчинення правопорушення не мала. Проте не забезпечила контроль за дотриманням карантинних заходів у належному їй магазині. Просила суд прийняти до уваги, що у неї на утриманні перебувають важкохворі родичі. Зазначені недоліки у роботі будуть усунуті.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 44-3 КУПАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

З вище вказаних нормативно-правових актів вбачається, що саме на суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, покладається обов`язок нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра, забезпечення працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та здійснення належного контролю за їх використанням. За невиконання вказаних обов`язків саме суб`єкт господарювання несе передбачену Законом відповідальність.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно з ст. 55 ч. ч. 1, 2 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно із ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; із залученням або без залучення найманої праці; самостійно або спільно з іншими особами.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідальність за порушення вимог щодо роботи суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, оскільки вони здійснюють господарську діяльність.

Таким чином, оскільки зазначені пп.9 п.2-2 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року обмеження стосуються суб`єктів господарювання, відповідальності підлягають посадові особи, які правомочні діяти від імені таких суб`єктів господарювання. Зазначені положення стосуються і діяльності фізичних осіб підприємців, які безпосередньо здійснюють свою діяльність, у зв`язку з чим, саме на підприємців покладаються відповідні обов`язки та відповідальність за їх невиконання.

В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання та зареєстрована як підприємець.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 353641, складеного 19 жовтня 2021 року, в якому у відповідності до положень ч.1 ст.256 КУпАП розкрито суть адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається що останній 19 жовтня 2021 року близько 12 год., перебуваючи в смт.Схіжниця по вул.Шевченка,208 в магазині «Продукти» здійснив покупку засобу для миття посуду без засобу індивідуального захисту, пояснення ОСОБА_2 про те, що останній як продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 19 жовтня 2021 року біля 12 год. Здійснив відпуск покупця без засобу індивідуального захисту, свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , свідоцтвом платника єдиного податку.

Крім цього, оглянутим в судовому засіданні відеозапису диску з фіксації правопорушення вбачається, що працівниками поліції на виході із приміщення магазину зупинена особа, яка придбала у даному торгівельному закладі певну продукцію проте була без одягнутих засобів індивідуального захисту. У подальшому, після зауваження працівників поліції, намагалась одягти захисну маску.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, оскільки остання як фізична особа-підприємець порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а саме: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Доводи ОСОБА_1 про неможливість забезпечення контролю щодо виконання існуючих карантиних обмежень, суд до уваги також не бере, оскільки це не знімає з суб`єкта господарювання обов`язку виконувати вимоги зазначеної Постанови і не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП, доведена у повному обсязі.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую обставини справи, також що до адміністративної відповідальності не притягувалась, тому вважаю можливим застосувати до неї адміністративне стягнення у межах мінімальної санкції статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 454 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України.

Керуючись ст.ст.34,35,40-1,85,221,283,284,278 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя: А.Т. Слиш