П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Провадження № 3/760/11562/20

Справа № 760/27671/20

29 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зуєвич Л.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

представника Київської митниці Державної митної служби України Юрківа В.В. (довіреність від 04.11.2020),

розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби (далі - Київська митниця) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник ТОВ «Файнвуд»; адреса: 10030, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Хлібна, буд. 21, Україна; ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК України),

В С Т А Н О В И В :

16.12.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про порушення митних правил № 1411/10000/20 від 20.08.2020, за змістом якого вбачається наступне:

«24.01.2019 до Житомирської митниці ДФС подано митну декларацію типу ЕК 10 АА № UA101070/2019/004824 на товар «Пиломатеріал обрізний хвойних порід, сосна», кількістю - 35,492 куб м, загальною вартістю 98 326,02 гривень.

Згідно вказаної митної декларації відправником товару є Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "ФАЙНВУД" (код ЄДРОПУ 41395120), одержувачем - CHINA NATIONAL FOREST PRODUCTS INDUSTRY CORPORATION (Китай).

Для проведення митного оформлення вказаної митної декларації та подальшого переміщення через митний кордон України даного товару до Житомирської митниці ДФС ТОВ "ФАЙНВУД" надано, наряду з іншими документами, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595821 від 22.01.2019.

Даний сертифікат отримано на підставі товарно-транспортних накладних № 2/01 від 12.03.2018, № 4/01 від 12.03.2018, № 6/01 від 13.03.2018 виданих СГВК «Блистівський» ().

Згідно матеріалів перевірки отриманих від Управління служби безпеки України в Житомирській області листом № 57/10700 від 14.08.2020 СГВК «Блистівський» (код ЄДРПРОУ 30924907) відповідно до листа № 10-08-20/1 від 14.08.2020 спростовано факт видачі товаротранспортних накладних № 2/01 від 12.03.2018, № 4/01 від 12.03.2018, № 6/01 від 13.03.2018.

Отже сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595821 від 22.01.2019, був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладних №2/01 від 12.03.2018, №4/01 від 12.03.2018, №6/01 від 13.03.2018, які СГВК «Блистівський» () не видавав.

Таким чином, керівником ТОВ "ФАЙНВУД" ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані та організовано переміщуння товару: «Пиломатеріал обрізний хвойних порід, сосна», кількістю - 35,492 куб м, загальною вартістю 98 326,02 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України, сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595821 від 22.01.2019, що одержаний незаконним шляхом.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - громадянка ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі судом шляхом здійснення судом телефонограм (від 18.12.2020 та від 16.01.2021). Крім того, про дату час та місце судового розгляду суд повідомляв ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Будь-яких заяв та клопотань від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, станом на момент розгляду справи не надійшло. Про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд враховує, що за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розгляд даної справи двічі відкладався.

Приписами ст. 525 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Тобто, законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає їй можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

При цьому зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки ОСОБА_1 та її представник (адвокат Колесник Г.М.) сповіщалися про час і місце розгляду справи неодноразово, що підтверджується матеріалами справи, суд розцінює їх неявку у судове засідання як затягування розгляду справи.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, втретє не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а також дату, час, місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за участі представника Київської митниці, який проти такого розгляду у судовому засіданні 29.01.2021 не заперечував.

Представник митного органу в судовому засіданні підтримав позицію Київської митниці щодо притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України, посилаючись на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які свідчать про порушення ним митних правил.

Заслухавши пояснення представника митниці, розглянувши отримані матеріали, суд звертає увагу на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КупАП/).

Аналіз положень ст. 458 МК України і ст. 9 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину.

Зазначених вимог закону у ході складання протоколу у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України дотримано не було.

Так, відповідно до матеріалів справи, дії, пов`язані із митними процедурами необхідними для переміщення товару через митний кордон у даному випадку вчиняла особа «ФОП ОСОБА_4 », що підтверджується митною декларацією типу ЕК 10 АА № UA101070/2019/004824 (а.с. 6).

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих па переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ.595821 від 22.01.2019, був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладних № 2/01 від 12.03.2018, № 4/01 від 12.03.2018, № 6/01 від 13.03.2018, які СГВК «Блистівський» () не видавав.

Разом з тим, вказані твердження про недійсність накладних наразі судом розцінюються як припущення, оскільки такі обставини не підтверджуються об`єктивними доказами.

Так, матеріали справи не містять доказів незаконності чи неправомірності видачі державним органом сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів як і доказів незаконності дій ОСОБА_1 при отриманні сертифікату.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували, що надані для отримання сертифікатів накладні були підробленими, а також, що відповідний сертифікат походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів скасований, визнаний неждійсним або анульований органом, який його видав, як такий, що одержаний незаконним шляхом.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил.

Матеріали справи не містять будь-яких жодних, які б свідчили про причетність ОСОБА_1 до підробки документів чи обізнаності про недійсність накладних при їх подачі для отримання відповідних сертифікатів.

Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вона вчиняла, що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт перебування ОСОБА_1 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.

Як зазначалось, будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_1 , об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил.

Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати, що у даній справі підлягає доведенню, що ОСОБА_1 , переміщувала або вчиняла дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлювала протиправність своїх дій, передбачала настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажала настання цих наслідків.

При розгляді справи не встановлено факт усвідомлення ОСОБА_1 , протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.

Отже, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином вказані обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого їй правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в її діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, суд враховує, що однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , що за ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 458, 483, 489, 527 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник ТОВ «Файнвуд»; адреса: 10030, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Хлібна, буд. 21, Україна; ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. Л. Зуєвич