Справа № 417/1338/20
Провадження № 3/417/13/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174225 від 07.12.2020 року та долучені до нього матеріали, що надійшли від Марківського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ Луганської області, громадянина України, не працюючого, не інваліда, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

09.12.2020 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174225 від 07.12.2020 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.12.2020 року о 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів що посвідчують особу, чим порушив підпункт 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.10,63 Конституції України, ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, та пояснив, що дійсно 07.12.2020 року о 17 год. 30 хв. в с.Марківка по вул.Єременка Марківського району Луганської області, він перебував на вулиці без документів що посвідчують особу. У вчиненому щиро розкаюється, більше подібного вчиняти не буде.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174225 від 07.12.2020 року та матеріали додані до нього, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, який йому інкримінується, а саме ч.1 ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Факт вчинення правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174225 від 07.12.2020 року (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.12.2020 року (а.с.5);

- рапортом ДОП СП Марківського ВП ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Коротуна Є.Ю.(а.с.6);

- відеозаписом події 07.12.2020 року, що міститься на відеодиску (а.с.7).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11.03.2020 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» якою на території України встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено постановою № 1236 від 09.12.2020 року згідно якої карантин діє до 28.02.2021 року.

Згідно підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

На час перевірки, а саме 07.12.2020 року ОСОБА_1 вказаних рекомендацій не дотримався, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, отже його дії охоплюються диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнає.

Статті 34 та 35 КУпАП встановлюють обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою вину, характер вчиненого ним правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що його діями спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити, як те передбачено ч.2 ст.284 КУпАП.

Судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.12,22, ст.44-3 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя: Т.Г.Логвіненко