Справа № 145/1579/20
Провадження № 33/801/102/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мазурчак А. Г.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 рокуСправа № 145/1579/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Слободянюка Миколи Вікторовича,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 406530 від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 01 вересня 2020 року о 13:22 в м. Вінниця по вул. Костя Широцького, 14А, будучи завідувачем випробувальної лабораторії ТОВ "Сигнал" видав протокол перевірки технічного стану ТЗ "NISSAN ALMERA", реєстраційний номер НОМЕР_1 з порушенням вимог законодавства у сфері здійснення ОТК, а саме на фотографії фіксації перевірки увімкнених фар ближнього світла та протитуманних фар зафіксовано, що не увімкнено протитуманні фари, чим порушив п.16 Порядку проведення ОТК, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1360 грн. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406530 від 16 вересня 2020 року, висновком про результати проведення моніторингу результатів ОТК та визнання протоколу ОТК недійсним, фото.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд попередньої інстанції не звернув уваги на його письмові пояснення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких він зазначив, що протитуманні фари на досліджуваному транспортному засобі відсутні, а заводом виробником, натомість встановлюються заглушки, які імітують протитуманні фари. На обґрунтування вказаних обставин додав фото на якому зображені муляжі-імітатори, а також копію роздруківки технічної характеристики вказаного автомобіля.

Також, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що розгляд справи відбувався у його відсутності, копія постанови на його адресу була направлена лише 11 грудня 2020 року, а отримав його лише 17 грудня 2020 року, що підтверджується роздруківкою з сайту Укрпошти про поштове відправлення.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Тиврівського районного суду Вінницької області ухвалена 16 листопада 2020 року (а.с. 13) у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копія якої направлена ОСОБА_1 11 грудня 2020 року, а отримано ним лише 17 грудня 2020 року, що підтверджується роздруківкою з сайту Укрпошти про поштове відправлення (а.с. 19).

Апеляційна скарга на вказану постанову подана 23 грудня 2020 року (а.с. 15), тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ Коробов проти України №39598/0з від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.

Так, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 127-1 КУпАП України, зокрема, передбачена адміністративна відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Поряд з цим, відповідно до абзацу 3 п. 16 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів вбачається, що фотофіксація процесу проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу здійснюється виконавцем під час зовнішнього огляду транспортного засобу із фіксацією перевірки увімкнених фар ближнього світла та протитуманних фар (за наявності).

Таким чином, із системного аналізу, вбачається що суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу повинен під час зовнішнього огляду транспортного засобу зафіксувати перевірку увімкнення, зокрема протитуманних фар (за наявності).

Однак, суд попередньої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до технічної характеристики досліджуваного автомобіля та фотоматеріалів, у останнього відсутні протитуманні фари та замість них встановлені муляжі-імітатори, ввімкнення яких є неможливим.

Поряд із цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за диспозицією цієї норми закону (ч.1 ст.127-1 КУпАП) об`єктивна сторона правопорушення полягає у видачі документа про технічну несправність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому контролю, з порушенням порядку проведення технічного стану такого транспортного засобу.

При цьому, суб`єкт адміністративного проступку за цією статтею спеціальний - посадова особа.

Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406530 від 16 вересня 2020 року, висновок про результати проведення моніторингу результатів ОТК та визнання протоколу ОТК недійсним, фото.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до матеріалів протоколу не додано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом правопорушення вказаного у ньому, а саме - посадовою особою, яка має відповідати за вказане адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, зокрема через допущені судом у ході розгляду матеріалів даної справи процесуальні порушення, апеляційний суд вважає, що оскаржувана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанова суду, у відповідності п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406530 від 16 вересня 2020 року, події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП мали місце 01 вересня 2020 року, тобто на день розгляду його апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2,5 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий