П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 жовтня 2021 року о 24 годині 58 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 77, керував транспортним засобом «IVECO EuroCargo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, відповідно до виконавчого провадження ВП № 40634806 від 07.10.2021 року Державної виконавчої служби в м. Умані, Уманського району, Черкаської області, Цеентрального міжрайонного управління міністерства юстиції, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить довідка про отримання SMS повідомлення. 22.11.2021 року електронною поштою направив до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання про направлення справи за підсудністю до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, за місцем його проживання.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законом України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, правила підсудності при направленні матеріалу до суду порушені не були, правопорушення вчинено в м. Біла Церква тому, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення вищевказаного адміністративного матеріалу до Уманського міськрайонного суду Черкаської області необхідно відмовити.

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши розписку ОСОБА_2 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07.10.2021 року, суд дійшов наступного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

В матеріалах провадження наявна постанова від 07.10.2021 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яка не підписана посадовою особою та не завірена належним чином.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази про те, що вказана постанова вручена ОСОБА_1 та він з нею ознайомлений.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 126, 247, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко