1Справа № 335/640/21 3/335/385/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 043891, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 043891, 07.01.2021 о 03 годині 02 хвилин в м. Запоріжжя по вул. Яценка, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив суду про розвиток події, що сталася 07.01.2021. Зазначив, що він не керував транспортним засобом 07.01.2021, від проходження медичного огляду у медичному закладі не відмовлявся, однак прибувши до медичного закладу, йому стало зле, у зв`язку з чим він попросив працівників поліції викликати йому швидку допомогу, на що йому було відмовлено та складено відповідний протокол. При цьому пояснив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, а також пояснив, що йому не роз`яснювалися його права та обов`язки.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Косарєв В.А. просив суд закрити провадження у вказаній справі за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, зокрема доказів факту керування транспортним засобом, матеріали справи не містять. Складений протокол не відповідає дійсності та обставинам які відбулися. Також зазначив, що вказаний протокол складений з порушенням, а саме: за відсутності свідків, які б підтвердили, що ОСОБА_1 07.01.2021 у вказаний у ньому час, керував транспортним засобом. Крім того, вважає, що дії, які поставлені у вину ОСОБА_1 виходять за межі диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на сьогоднішній день, ст.130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування у стані алкогольного сп`яніння саме транспортними засобами. Надав письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у цьому випадку, на думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом, але суд при вивченні останніх встановив таке.

Згідно даних протоколу особи, що притягається до адміністративної відповідальності пред`явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягала у порушенні п. 2.5 ПДР, яке мало місце 07.01.2021 о 03 год. 02 хв., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

З даних, які містяться у поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 випливає, що останні стали свідками події відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки, та в медичному закладі. Жодних свідчень про керування даним транспортним засобом вказаною особою, з пояснень цих свідків, не вбачається.

Водночас, письмові пояснення зазначених свідків, суперечать обставинам, які відображені на відеофайлах, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , у присутності свідків, не відмовлявся від проходження медичного огляду у медичному закладі. Також, вбачається, що будучі біля медичного закладу, свідки взагалі були відсутні. Отже, показання свідків, не свідчать про обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.01.2021.

При цьому, матеріали справи не містять інших доказів, які б беззаперечно свідчили про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

В той же час при перегляді відеозапису події, що сталася 07.01.2021, доданого до протоколу, не встановлено факту керування транспортного засобу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції, що ним не здійснювалося керування транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Крамаренко