Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу про порушення митних правил 33/4806/49/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винуватою у порушенні митних правил за ч.6 ст.470 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «Opel», моделі «Vectra», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 вартістю 49 952 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

З протоколу про порушення митних правил №1656/30500/20 від 19.10.2020та постанови судді від 30.11.2020 вбачається, що 19.10.2020 о 08 год. 20 хв. в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , де в якості пасажира слідувала ОСОБА_1 , яка прямувала з України до Угорщини у приватних справах.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт - НОМЕР_4 від 04.08.2020.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 02.03.2017 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «Транзит» ввезено легковий автомобіль марки «Opel», моделі «Vectra», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 .

Станом на 19.10.2020 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку транзиту.

У своєму поясненні ОСОБА_1 не підтвердила факт ввезення зазначеного транспортного засобу на територію України. Також, ОСОБА_1 заявила, що вищевказаний транспортний засіб вона особисто не ввозила на митну територію України.

-2-

Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ на 19.10.2020 становить 49 952 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 70 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого користування, а саме: легковий автомобіль марки «Opel», моделі «Vectra», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 ., що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.6 ст.470 МК України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді від 30.11.2020 щодо неї скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки така прийнята без належного з`ясування всіх фактичних обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства України. Вказує, що підставою для складення відносно неї протоколу про порушення митних правил та подальшого притягнення її до адміністративної відповідальності стали дані аналітично-перевірочних заходів з використанням бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України. Разом з тим, вказані дані не підтверджують, що саме під її керування даний транспортний засіб був ввезений на митну територію України у транзитному режимі. Зазначає, що з цього приводу вона звернулась до правоохоронних органів з метою встановлення особи, яка протиправно здійснила оформлення ввезення транспортного засобу на неї без її згоди. Наголошує, що зазначений у протоколі про порушення митних правил транспортний засіб нею ніколи не придбавався і не перебуває у її особистому користуванні, а відтак, вона не є особою, яка повинна вивозити транспортний засіб за межі України. Під час розгляду справи просить врахувати рішення інших судів, де було закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає також, що відносно неї не може бути накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки він відсутній у розпорядженні. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2020, оскільки такий нею пропущений із поважних причин. Зазначає, що участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймала, копія постанови їй направлена з порушенням передбаченого ст.285 КУпАП строку, яку вона отримала тільки 04.01.2021.

Будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо неї не з`явилася, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст.ст.268, 271 КУпАП.

-3-

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції та в матеріалах справи відомості про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч.1 ст.285 КУпАП строк вручена копія оскаржуваної постанови від 30.11.2021. Згідно копії книги видачі поштових відправлень у ВПЗ №5 м.Чоп, ОСОБА_1 отримала копію постанови 13.01.2021, а апеляційну скаргу подала 18.01.2021, тобто в межах 10-денного строку після її отримання.

Таким чином, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписом п.3 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.489 МК України та ст.280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повній мірі.

Згідно ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 6 статті 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

-4-

Відповідно до глави 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 частини 1 статті 4 МК України встановлено, що термін «товар» уживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Отже, «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст.ст. 90, 93 МК України).

Згідно п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Приписами ч.6 ст.470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з конфіскації транспортного засобу.

Обставин, передбачених ст.460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил № 1656/30500/20 від 19.10.2020, її письмовими поясненнями, доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Тиса», витягом із АСМО «Інспектор», ЄАІС Держмитслужби та іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

-5-

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності, оскільки транспортний засіб їй не належить, а тому вона не могла його ввозити на митну територію України апеляційний суд відхиляє, як не обґрунтовані та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, витягом із АСМО «Інспектор», ЄАІС Держмитслужби.

Таким чином, дана інформація з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України містить достовірні відомості не лише про транспортний засіб, але і про особу, яка ним керувала .

Апеляційний суд вважає, що наведені данні витягу з баз даних «Інспектор» та даними ЄАІС ДМС України підтверджують, що саме ОСОБА_1 02.03.2017 керувала транспортним засобом марки «Opel», моделі «Vectra», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 .

Вказані витяги, в супереч доводам ОСОБА_1 , не викликають будь-які сумніви щодо їх походження та достовірності, у тому числі містять інформацію про особу, яка їх виконала та засвідченні підписом цієї особи.

Окрім того, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодних даних щодо протиправності дій окремих осіб, які на думку ОСОБА_1 без її згоди оформили на неї транспортний засіб, й оскарження таких дій та його результатів.

Апеляційний суд зауважує, що факт підроблення доказів встановляється виключно за наявності відповідного вироку суду, що набув законної сили.

Такими, що не заслуговують на увагу апеляційний суд визнає і доводи ОСОБА_1 про незаконність застосування стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки такий не перебуває у її розпорядженні.

Санкцією ч.6 ст.470 МК України передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.461 МК України за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення як конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніхпредметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закон)'), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Згідно ч.3 ст.465 МК України конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції щодо конфіскації транспортного засобу є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст.541 МК України у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватись вартість цих товарів транспортних засобів.

-6-

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку проте, що підстав для скасування чи зміни оскарженої постанови судді немає, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Додані до апеляційної скарги ОСОБА_1 копії судових рішень інших судів, не мають преюдиціального значення в даній справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАПу частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2020 щодо неї без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя