Справа № 758/9631/21
3/758/5775/21 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

16 вересня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши справу, що надійшла із Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

23 червня 2021 року о 16 год. 02 хв., в м. Києві на перехресті вул. Набережно-Хрещатицька та вул. Нижній Вал, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух прямо з крайньої правої смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч зі смуги у зустрічного напрямку, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги розділу 33 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення Пономарьов проти України від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження .

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №206974 від 23.06.2021 року, в порушення ОСОБА_1 ставляться вимоги дорожнього знаку п. 5.16 ПДР України, який відноситься до попереджувальних знаків, «Напрямки руху по смугах» та показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що дійсно продовжував рух прямо в правій смузі руху, з якої дозволено лише поворот ліворуч.

В протоколі про адмінстративне правопрушення в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що свою вину визнає.

Дослідивши протокол по справі про адміністративне правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_1 , суд встановив, що порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених 33 розділом п. 5.16 ПДР України, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення вказаних вимог ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 5.16 ПДР, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Підстав для повернення справи на дооформлення суд не вбачає, вважає, що протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, а вина ОСОБА_1 доведена.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд накладає стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані її дії, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

На підставі ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя М. М. Головчак