КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/332/2021 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Зелінська М.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Лобуренка С.В., розглянувши апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 (нуль) коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 10.07.2020 о 07 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Відрадний, 24|93, при перестроюванні не пропустив автомобіль поліції «Skoda Rapid», НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, який змусив останнього різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку та порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року та закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що суд першої інстанції в супереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП; обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності; докази на доведення його винуватості у матеріалах справи відсутні; своїми діями аварійної ситуації він не створив.

Апелянт наполягає, що фактичні обставини, викладені у протоколі, щодо нього не узгоджуються із диспозицією ч. 4 ст. 122 КУпАП, зокрема порушення п. 10.3 ПДР України, вказане у протоколі, не передбачене частинами 1,2,3 ст. 122 КУпАП, як таке, що у разі створення аварійної ситуації, є складовою об`єктивної сторони ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лобуренка С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив докази, у том числі відеозапис та перевірив доводи апеляційної скарги, та дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а також судом першої інстанції залишено поза увагою.

Так, ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, утворюється у разі вчиненні порушення правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, передбачених частинами 1-3 ст. 122 КУпАП, та наслідками у виді вимушеного вчинення іншими учасниками дорожнього руху дій, пов`язаних із зменшенням швидкості, зміною напрямку руху, або вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки, або безпеки інших громадян.

Тобто, доказуванню підлягає як порушення ПДР України, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, так і створення внаслідок такого порушення аварійної ситуації.

При цьому, частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність відповідно за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками;

Частиною 2 ст. 122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами абопопереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди;

Частиною 3 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 424477 ОСОБА_1 10.07.2020 о 07 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Відрадний, 24/93, при перестроюванні не пропустив автомобіль поліції «Skoda Rapid», НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, який змусив останнього різко гальмувати та подавати звуковий сигнал щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію та порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Пункт 10.3 ПДР України, вказаний у протоколі, передбачає, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Тобто, порушення п. 10.3 ПДР України не передбачене частинами 1-3 ст. 122 КУпАП.

Отже, при складані уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 424477 від 10.07.2020 рокущодо ОСОБА_1 грубо порушені вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, що порушення ОСОБА_1 положень ПДР України потягло за собою створення ним аварійної ситуації, зокрема примусив водія автомобіля «Skoda Rapid» різко гальмувати і подавати звуковий сигнал.

З огляду на викладене висновки суду першої інстанції щодо створення ним аварійної обстановки свого підтвердження «поза розумним сумнівом» дослідженими судом доказами не знайшли (Рішення Європейського суду з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).

Частина 1 ст. 7 КУпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованими, а постанова судді місцевого суду як незаконна в цій частині на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло