Справа № 587/2392/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія ПП « ОСОБА_2 », мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ДАІ (м. Суми),
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177872, 07.11.2021 року близько 22-13 годин в смт. Низи по вул. Цукровиків, Сумського району, Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер, результат якого склав 0,28 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п 2.9А Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що він дійсно 07 листопада 2021 року пізно увечері був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у вживанні алкоголю та керуванні транспортним засобом. Але він їх запевнив, що він офіційно працює перевізником на маршрутці, алкоголь не вживав, надав всі необхідні документи. На пропозицію продути алкотестер Драгер, він погодився. Результат виявився неочікуваним 0,28 проміле. Працівникам поліції він неодноразово казав, що з результатом не погоджується, що треба їхати до медичної установи для проходження огляду. Працівники поліції на це йому неодноразово повідомляли, що якщо в нього є таке бажання то хай шукає тверезого водія та рушає на освідування протягом двох годин.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис наданий з протоколом про адміністративне правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. п. 6, 7 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС№ 1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
В своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечує сам факт керування транспортним засобом. Вказав, що він був незгоден з результатами алкотестера Драгер, і неодноразово висловлював пропозицію працівникам поліції проїхати до медичного закладу, на що останні йому повідомили, що він може поїхати сам, якщо бажає. Дані пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з відеоматералами, наданими на диску.
Крім того, ОСОБА_1 надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4678, складений 08.11.2021 року о 00-03 годині, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 5).
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
За таких обставин, вину ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого правопорушення слід вважати не доведеною, а тому провадження щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 276, 278 КУпАП, суддя-
п о с т а н о в и л а:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП- закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10-ти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М.Черних