Справа № 462/6106/20 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/1707/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 та його захисника Сиворога А.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сиворога А.О. на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 11 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 22.09.2020 о 05 год. 10 хв. на вул.Залізничній, 23 у м.Львові керував транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Сиворіг А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На думку захисника, суд розглянув справу із грубим порушенням вимог Конституції України та норм адміністративного процесуального законодавства без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а також його захисника Сиворога А.О.

Звертає увагу, що в сторони захисту є переконливі докази, що на час інкримінованих йому дій, ОСОБА_1 не керував автомобілем «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а за його кермом перебувала інша особа. Ці докази судом не досліджені. Вони будуть представлені суду апеляційної інстанції додатково.

Мотиви суду про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника є надуманими та незаконними. Так, суд не взяв до уваги те, що захисник звернувся із клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 11.11.2020 року, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Зазначаючи те, що у ОСОБА_1 та його захисника було достатньо часу для підготовки до судового засідання, суд незаконно відмовляє у відкладені судового засідання, незважаючи на те, що підставою заявленого клопотання стала не непідготовленість до розгляду справи захисника, а його стан здоров`я. Тобто, мотив суду не відповідає об`єктивним обставинам.

Крім того, суд допускає грубу процесуальну помилку, вказуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Хоча у відповідності до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. А таке клопотання на ім`я суду надійшло від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Однак, судом грубо зігнороване.

Вважає, що постанова суду є необ`єктивною, такою, що грубо порушує норми адміністративного процесуального закону, а також права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлені Конституцією України та адміністративним процесуальним законом.

У порушення вимог ст. 268 КУпАП суд не надав ОСОБА_1 можливість дати пояснення по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення, подати докази, заявити клопотання.

Покликаючись на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №274015 від 22.09.2020 року як на доказ, та на пояснення свідків, суд разом з тим не допитав їх по суті справи, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів.

Враховуючи, що у відповідності до ч. 2 ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, слід визнати, що допущене судом порушення суттєво вплинуло на об`єктивне вирішення справи, а тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню.

Про прийняте судом рішення, яке оскаржується, захиснику та ОСОБА_1 стало відомо лише 24 листопада 2020 року, коли останній з`явився в суд щоб з`ясувати дату наступного судового засідання, про що є відмітка у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Відтак, пропуск 10-и денного терміну оскарження прийнятого судом рішення відбувся із поважних причин.

Заслухавши виступ особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сиворога А.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Стаття 256 КУпАП визначає порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, абз. 2,3 цієї статті встановлено, що протокол підписується особою, яка його склала, i особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків i потерпілих протокол може бути підписано також i цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення i зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні адмiнiстративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 274015 від 22.09.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, крім цього суду, всупереч покликань в апеляційній скарзі, не надано беззаперечних доказів, того, що за кермом транспортного засобу перебувала інша особа.

Покликання апелянта стосовно процесуальних помилок суду є безпідставними та некоректними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сиворога А.О. слід залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 11 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

При цьому, суд прийшов до переконання, що захиснику Сиворогу А.О. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 11 листопада 2020 року, визнати, що такий пропущений з поважних причин, з підстав наведених у клопотанні про поновлення такого строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити строк захиснику Сиворогу А.О. на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 11 листопада 2020 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 11 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сиворога А.О. без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.