328/2972/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Людмила Василівна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працює - фізична особа-підприємець, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833226 від 31 жовтня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП № 3 Пологівського РВП капітаном поліції Приходьком Ігорем Анатолійовичем, про те, що 31 жовтня 2021 року о 19-20 год. в м. Токмак по вул. Ковальській будучи фізичною особою-підприємцем допустила роботу розважального закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без Covid сертифікатів працівників закладу та відвідувачів, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу додано: - супровідний лист, доповідна записка, лист щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області під № 7147 від 31 жовтня 2021 року, рапорт від 31 жовтня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 31 жовтня 2021 року, рапорт від 31 жовтня 2021 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 , світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 445856 від 29 жовтня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП № 3 Пологівського РВП ст. лейтенантом поліції Крикуновим Яном Володимировичем, про те, що 29 жовтня 2021 року о 22-30 год. в м. Токмак по вул. Ковальська в кафе-бар «Поляна» гр. ОСОБА_1 являючись суб`єктом господарювання, приймала відвідувачів без сертифікату повну вакцинацію, чим порушила п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу додано: - супровідний лист, доповідна записка, лист щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області під № 7099 від 29 жовтня 2021 року, рапорт від 29 жовтня 2021 року, рапорт від 29 жовтня 2021 року, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833225 від 28 жовтня 2021 року, складеного заступником начальника СП ВП № 3 Пологівського РВП капітаном поліції Івко В.І., про те, що 28 жовтня 2021 року о 21-45 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , здійснювала прийом відвідувачів з порушенням карантинних вимог в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме бармен ОСОБА_2 , мала лише одну дозу вакцинації та відвідувачі не мали відповідних документів, тим самим порушила п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу додано: - супровідний лист, доповідна записка, лист щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області під № 7067 від 28 жовтня 2021 року, рапорт від 28 жовтня 2021 року, рапорт від 28 жовтня 2021 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 , світлокопія особистої медичної книжки ОСОБА_2 , світлокопія карти профілактичних щеплень ОСОБА_2 , світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що не погоджується з вказаними протоколами, надала до суду письмові пояснення (заперечення) на протоколи про адміністративне правопорушення (а.п. 49-56). До письмових пояснень додала копію довідки, про те, що вона перехворіла на Covid 19; копію біохімічного аналізу від 18 жовтня 2021 року виданою ДЛ «Діасервіс»; довідку від 18 листопада 2021 року про те, що наймані працівники в жовтні 2021 року у ФОП ОСОБА_1 відсутні; копію результату імунохроматиграфічного дослідження № 249 від 29 жовтня 2021 року. Додатково в судовому засіданні пояснила, що відомості зазначені в протоколах не відповідають дійсності, оскільки в неї найманих працівників в жовтні 2021 року не було, вона сама здійснювала господарську діяльність та особисто перевіряла у відвідувачів Covid-сертифікати, у всіх відвідувачів вони були наявні, проте працівники поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення на це не зважали, вказаних осіб не допитували та Covid-сертифікати не перевіряли. Також пояснила, що такої працівниці як ОСОБА_2 в неї не має, в кінці жовтня ОСОБА_2 до неї приходила та домовлялася про працевлаштування, але вона її на роботу не взяла.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала протокол.

Відповідно до положень глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі - Інструкція) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

- у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

- у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

- у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833226 від 31 жовтня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП № 3 Пологівського РВП капітаном поліції Приходьком Ігорем Анатолійовичем, про те, що 31 жовтня 2021 року о 19-20 год. в м. Токмак по вул. Ковальській будучи фізичною особою-підприємцем допустила роботу розважального закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без Covid сертифікатів працівників закладу та відвідувачів, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП (в редакції, яка діяла на час фіксації правопорушення, 31.10.2021 року) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

В протоколі не зазначено який саме підпункт, пункт зазначеного в протоколі нормативно-правового акту порушила ОСОБА_1 .

В Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» неодноразово вносились зміни згідно з Постановами КМ: № 1301 від 23.12.2020, № 9 від 05.01.2021, № 25 від 18.01.2021, № 83 від 05.02.2021, № 123 від 27.01.2021, № 104 від 17.02.2021, № 154 від 24.02.2021, № 230 від 22.03.2021, № 270 від 24.03.2021, № 310 від 07.04.2021, № 329 від 07.04.2021, № 374 від 21.04.2021, № 405 від 21.04.2021, № 445 від 28.04.2021, № 474 від 14.05.2021, № 551 від 02.06.2021, № 583 від 02.06.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від 23.06.2021, № 677 від 29.06.2021, № 787 від 28.07.2021, № 855 від 11.08.2021, № 889 від 18.08.2021, № 954 від 13.09.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1003 від 20.09.2021, № 1066 від 11.10.2021, № 1096 від 20.10.2021, № 1102 від 25.10.2021.

В даному випадку уповноваженою особою на складання протоколу не зазначено в якій саме редакції застосовується постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. та які конкретно пункти постанови порушено.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29 червня 2010 року у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833226 від 31 жовтня 2021 року, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833226 від 31 жовтня 2021 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

До протоколу додано: - супровідний лист, доповідна записка, лист щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області під № 7147 від 31 жовтня 2021 року, рапорт від 31 жовтня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 31 жовтня 2021 року, рапорт від 31 жовтня 2021 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 , світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Супровідний лист, доповідна записка, лист щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області під № 7147 від 31 жовтня 2021 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 , світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не є доказами вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що заявниками щодо порушення карантинних норм були саме працівники поліції.

Рапорти працівників поліції наявні в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2021 року зазначено, що фізична особа підприємець допустила роботу розважального закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без Covid сертифікатів працівників закладу та відвідувачів.

Відповідно до довідки від 18 листопада 2021 року наймані працівники в жовтні 2021 року у ФОП ОСОБА_1 відсутні.

Матеріали справи не містять даних про відвідувачів закладу, будь-які пояснення в цих осіб не відбирались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснювала, що в неї найманих працівників в жовтні 2021 року не було, вона сама здійснювала господарську діяльність та особисто перевіряла у відвідувачів Covid-сертифікати, у всіх відвідувачів вони були наявні, проте працівники поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення на це не зважали, вказаних осіб не допитували та Covid-сертифікати не перевіряли. Також пояснила, що такої працівниці як ОСОБА_2 в неї не має, в кінці жовтня ОСОБА_2 до неї приходила та домовлялася про працевлаштування, але вона її на роботу не взяла.

На момент перевірки працівниками поліції кафе-бара «Поляна» ОСОБА_1 мала довідку з діагностичної лабораторії «Діасервіс» від 18.10.2021 року, яка підтверджує факт того, що вона перехворіла на Covid-19 та має антитіла, про що в матеріалах справи містяться відповідні підтверджуючи документи (а.п. 54).

В матеріалах справи відсутні докази того, що відвідувачі та працівники закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були без Covid сертифікатів.

Пояснення у відвідувачів не відбиралися, до матеріалів справи не долучено жодного фото та відео доказу.

ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання, письмові пояснення даної особи суд не бере до уваги, оскільки вони є неналежними доказами.

Враховуючи позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 27 червня 2019 року по справі № 560/751/17 (провадження № К/9901/2047/18) письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Інших доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не надано.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 445856 від 29 жовтня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП № 3 Пологівського РВП ст. лейтенантом поліції Крикуновим Яном Володимировичем, про те, що 29 жовтня 2021 року о 22-30 год. в м. Токмак по вул. Ковальська в кафе-бар «Поляна» гр. ОСОБА_1 являючись суб`єктом господарювання, приймала відвідувачів без сертифікату повну вакцинацію, чим порушила п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В даному протоколі про адміністративне правопорушення в описі складу адміністративного правопорушення прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано як « ОСОБА_3 », в графі про отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення прізвище вказано « ОСОБА_3 », в той час протокол складено на ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, проте вказаний протокол містить суттєві недоліки.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 833225 від 28 жовтня 2021 року, складеного заступником начальника СП ВП № 3 Пологівського РВП капітаном поліції Івко В.І., про те, що 28 жовтня 2021 року о 21-45 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , здійснювала прийом відвідувачів з порушенням карантинних вимог в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме бармен ОСОБА_2 , мала лише одну дозу вакцинації та відвідувачі не мали відповідних документів, тим самим порушила п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До вказаних протоколів додано: - супровідні листи, доповідні записки, листи щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області, рапорти працівників поліції, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 .

Супровідні листи, доповідні записки, листи щодо реєстрації матеріалів в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП В Запорізькій області, світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_1 , світлокопія договору оренди нежилого приміщення від 01 серпня 2019 року, світлокопія свідоцтва про шлюб, світлокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, світлокопія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не є доказами вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що заявниками щодо порушення карантинних норм були саме працівники поліції.

Рапорти працівників поліції наявні в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Матеріали справи не містять даних про відвідувачів закладу, будь-які пояснення в цих осіб не відбирались, до матеріалів справи не долучено жодного фото та відео доказу.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколів не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 11, 44-3 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: