Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/324/2021Справа №: 641/130/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм тролейбуса КП «Тролейбусне депо №2», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 в місті Харкові по вул. Ньютона,143-А, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з полості рота, порушенням координації рухів, порушенням мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest6820 та у спеціалізованому медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Тим самим, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Байгер А.І. в судовому засіданні просила звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з передачею його на поруки трудовому колективу КП «Тролейбусне депо № 2» за клопотанням директора депо Д. Липового. Посилалася на те, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, позбавить його єдиного джерела доходу, на те, що на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, дружина, також є мати похилого віку.

Водій ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав повністю, щиро розкаявся та підтримав клопотання адвоката.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідка ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 яка підтверджується:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107336 від 18.12.2020 року, в якому командир взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Орлов Т.О. зафіксував факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 та у спеціалізованому медичному закладі та порушення вимог п. 2.5 ПДР України;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були запрошені в якості свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень ч.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з ч. 3 Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6-8 зазначеної інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено судом під час судового розгляду, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, як на місці зупинки, так і медичному закладі, проте ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження такого огляду.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП, тобто - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ч. 1ст. 21 КУпАП, особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Суд, вважає, що факт наявності клопотання про передачу на поруки трудового колективу не є сам по собі підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, адже прийняття такого рішення можливе за певних умов і не є обов`язком, а правом органу, що уповноважений вирішувати справу.

Хоча ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, усвідомив протиправний характер своєї поведінки, критично ставиться до своїх дій, позитивно характеризується, однак, враховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, однак проігнорував цю заборону.

Оскільки не наведено жодних виняткових обставин, за яких скоєне ОСОБА_1 правопорушення істотно б знижувало ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, тому, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до нього заходів громадського впливу.

Суд також не бере до уваги посилання на той факт, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, позбавить його єдиного джерела доходу, оскільки відповідно до ст. 30 КУпАП єдиним випадком неможливості застосування такого виду адміністративного стягнення, є користування транспортним засобом в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, положення КУпАП не містять обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу, а існування такої обставини потребує лише більш виваженого та обережного підходу при обранні такого виду адміністративного стягнення, виходячи із загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

За таких обставин клопотання не може бути задоволено, оскільки на переконання суду, для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети застосування заходу громадського впливу із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності буде недостатнім, тому до порушника враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшує відповідальність -щире розкаяння та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід застосувати захід адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 276, 279, 283-285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 гривень.

У задоволенні клопотання директора КП «Тролейбусне депо №2» Липового Д., підтриманого адвокатом Байгер А.І., про взяття ОСОБА_1 на поруки відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя - І. В. Зелінська