ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Пономаренко Наталія Василівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії № 647 вбачається, що такий було складено 06.10.2021 року,головним спеціалістом відділу державної санітарно епідеміологічної служби та охорони території ОСОБА_2 .

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що продуктовий магазин за адресою: АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_3 адміністратор ОСОБА_1 06.10.2021 року о 12 год. 00 хв. перебуваючи на робочому місці - відсутність маркувань (1.5); - відсутність маски при обслуговуванні покупців; - відсутність централізованого збору засобів індивідуального захисту; - відсутність журналу термометрії, прибирання і інструктажу; - відсутність інформації про ковід-19 на вході; - відсутність медичних книжок всіх працівників; - відсутність вакцинації у працівників, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п. 9, 6, 7, 11, 17 п. 22,3постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами, рішення органу місцевого самоврядування пункт 7, 8, 1 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.01.2020 року,що є порушенням прави щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних , санітарно-протиепідеміологічних правил і норм,передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ШилоДмитро Анатолійовича вину не визнав та заперечував обставини викладені в протоколі.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, за правилами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

При цьому, акт законодавства - нормативно -правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування), якого є парламент як законодавчий орган державної влади. Рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (рішень з питань боротьби з епідеміями, епізоотіями), за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність, у межах, визначених законом. Приймаються виключно на пленарних засіданнях міської ради (п. 45 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Разом із тим, у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього додатків на підтвердження вини ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 44-3 КУпАП не надано підтверджуючі документи, які б підтверджували прямі посадові її обов`язки щодо прийняття рішення з питань управлінської діяльності закладу продуктового магазинуФОП ОСОБА_3 , а також, що він працює на посаді адміністратора та відповідальний за виконання вказаних в протоколі протиепідемічних заходів та розміщення антисептику, а також що він взагалі є працівником ФОП ОСОБА_3 .

Таким чином, із доданих до вказаного протоколу додатків не можливо встановити обставини того, що особа, яка притягається до адміністративної діяльності є особою, відповідальною за функціонування вказаного товариства.

При цьому суд зауважує, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається із матеріалів справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстровани відповідно до закону як фізична особа-підприємець.

Крім того до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, які свідчать, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelinv.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому відповідно до положень ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладено, керуючись ст. 44-3, ст. 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: