Справа № 944/5458/21
Провадження №3/944/3402/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2021 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_1 в Міжнародному центрі мировторчості та безпеки (військовий полігон) між військовими містечками «Центральне» та «Академічне», керувала транспортним засобом марки «OPEL OMEGA», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія проводився з алкотестером «Драгер 6820», в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 03.11.2021 та 29.11.2021 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надсилались ОСОБА_1 за місцем її проживання.

26.11.2021 ОСОБА_1 подала до суду заяву про направлення справи на розгляд до іншого суду, що в м.Волноваха, у зв`язку із терміновим переміщенням.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 26.09.2021, а отже до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як встановлено, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 на території Міжнародного центру мировторчості та безпеки (військовий полігон), що належить до території Яворівського районного суду Львівської області.

Крім цього, до заяви про направлення справи за підсудністю до іншого суду не долучено жодного доказу, на які ОСОБА_1 покликається в своїй заяві.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення справи для розгляду до іншого суду відсутні.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099621 від 26.09.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, результатом тесту «Драгер» №824 від 26.09.2021, за результатом якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,64 проміле алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого ОСОБА_1 погодилась, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , вказаними у протоколі, яка зазначила, що керувала автомобілем, перед цим вжила 100 грам горілки, свою провину визнає, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшла медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», результат тесту 1,64 проміле. Щодо результату огляду не заперечувала.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька