ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 листопада 2021 рокуСправа №: 695/3005/21
Номер провадження 3/695/2045/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера відокремленого структурного підрозділу «Золотоніські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу №270/2300-07-1318/25204643 про адміністративне правопорушення від 22.09.2021 р., складеного відносно головного бухгалтера відокремленого структурного підрозділу «Золотоніські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_1 за результатами документальної планової виїзної перевірки відокремленого структурного підрозділу «Золотоніські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» встановлені порушення вимог абз.а) п.176.2 ст.176, ст.168 Податкового кодексу України, в частині податку на доходи фізичних осіб на суму 1941955,22 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1745289,73 та за січень 2018 р. в сумі 196665,49 грн.; вимог пункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу10 розд. ХХ, ст.168 Податкового кодексу України, в частині неперерахування (несвоєчасного перерахування) військового збору на загальну суму 161762,05 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 145356,52 грн. та за січень 2018 р. у сумі 16405,53 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Чорний К.О. вказав, що його підзахисна вину не визнає. Податки, про які вказано в протоколі, невід`ємно пов`язані з заробітною платою працівників. Зарплата не виплачувалася працівникам, оскільки обленерго знаходилося в стадії банкрутства. Філія не являється юридичною особою. Всі кошти знаходяться в Обленерго. У період 2017-2018 рр. кошти з обленерго до філії не надходили, тому ОСОБА_1 не могла вплинути на перерахування податків. Адвокат зазначив, що формулювання обвинувачення за ч.1 ст.163-4 є невірним, оскільки відбулася несвоєчасна сплата податків. ОСОБА_1 не було повідомлено про складання протоколу, її ніхто не викликав. Про існування протоколу їй стало відомо лише з судової повістки та після ознайомлення з матеріалами справи в суді. Контролюючому органу було відомо про порушення, оскільки звітність подавалася щорічно, тому пройшли строки накладення адміністративного стягнення. Захисник просив закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях його довірительки інкримінованого діяння.

Суд, вислухавши доводи адвоката та вивчивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 1 статті 163-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Отже, диспозиція норми ст.163-4 встановлює відповідальність за неутримання, неперерахування до бюджету сум податку.

У той же час у самому Протоколі та Акті від 22.09.2021 р. №6585/23-00-07-0205/25204643 про результати документальної планової виїзної перевірки зазначено, що виявлено неперерахування (несвоєчасне перерахування).

Натомість в судовому засіданні встановлено та стверджено поданими стороною захисту Податковими розрахунками (форма №1ДФ), що мало місце несвоєчасне перерахування податків, тому об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та інкримінованого ОСОБА_1 відсутня.

Згідно положення ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 163-4, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко