Справа № 461/4249/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1526/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О. захисника Завади Т.Р., розглянувши апеляційну скаргу із змінами захисника Завади Т.Р. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та накладено стягнення - 1700,00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних №1006/20900/20 від 16.05.2020 року - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 1297, 99 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420, 40 грн. судового збору.

Згідно постанови, 16.05.2020 року о 13 год. 09 хв. ОСОБА_1 , прямуючи в якості водія з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «VW CRAFTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , в`їхав в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби, у напрямку «в`їзд в Україну» смугою спрощеного контролю «зелений коридор». Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу, виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають митному оформленню та оподаткуванню при переміщенні через митний кордон України.

Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю на майданчик поглибленого огляду транспортних засобів та товарів. Під час проведення митного огляду в транспортному засобі, а саме салоні автомобіля та багажному відділенні, окрім особистих речей, без ознак приховування виявлено товар, обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: суміші для годівлі голубів, стимулятори росту для голубів, рідини для годівлі голубів, ліки для птахів загальною вагою 81,2 кг.

Вказаний товар ОСОБА_1 , згідно із наданим усним та письмовим поясненням, визнав своєю власністю, а також зазначив що вказаний товар належить йому та був придбаний для власних потреб в Польщі. До митного контролю ОСОБА_1 жодних документів, які підтверджують вартість вказаного товару, не надав. Вартість предметів правопорушення буде визначено додатково. Предмети порушення митних правил в порядку статті 511 МКУ вилучено та передано на склад митниці. Товари, які переміщувались в межах неоподаткованої норми, повернуто ОСОБА_1 , - які відповідно до Постанови КМУ № 434 від 21.05.2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» дозволено до переміщення на митну територію України.

Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України обрання смуги «зелений коридор» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території.

Оскільки, ОСОБА_1 формою проходження митного контролю обрав смугу руху з проведенням спрощеного митного контролю - «зелений коридор», то він порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю: не заявив та не задекларував про наявність у нього товару, який відповідно до ст. 378 Митного кодексу України, Постанови КМУ № 434 від 21.05.2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання», обмежений до переміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Завада Т.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, наступне.

Статтею 471 МК України встановлено відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, за тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

З наведеного випливає, що відповідальність по сказаній статті настає за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, диспозиція статті 471 МК України є відсильною нормою, яка для встановлення усіх обов`язкових ознак складу правопорушення відсилає до статті 374 МК України, яка передбачає умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України.

Так, відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг., що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених ч.2 цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Тому, для виникнення у особи обов`язку декларувати товар, що ввозить нею на митну територію України, необхідним є дотримання таких умов: вартість товару повинна перевищувати вартість еквівалент 500 євро; сумарна вага товару повинна перевищувати 50 кг.

Як вбачається зі змісту службової записки від 17.05.2020 року № К-1513/7.4-15/45 «Про надання інформації щодо митної вартості», згідно інформації, наявної у ПІК ЄАІС про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також інформації з мережі Інтернет (www.schroeder-tollisan), митна вартість запитуваних товарів, за наданими характеристиками та описом, по справі ПМП (ст. 471) може становити: 93 884, 00 грн.

В даному випадку, митним органом не вмотивовано, чому застосуванню підлягає та чи інша вартість, а визначена службовою запискою вартість не є однозначною, оскільки зазначено, що така «може становити». Більше того при визначення вартості не враховано відсутність супровідних документів, які підтверджують належну якість та безпеку та не застосовано відповідної знижки з урахуванням наведеного.

Зазначає, що одним із доказів у справі про порушення митних правил згідно п.4 ч.1 ст.495 МК України може бути висновок експерта, а службова записка посадової особи митного органу не вважається доказом у справі про порушення митних правил.

Таким чином, з аналізу норм митного закону вбачається, що митна вартість товару у справі про порушення митних правил може встановлюватися виключно висновком спеціалізованої експертної організації.

Тому вважає, що визначення митної вартості товару на підставі службової записки є протиправним, оскільки не відображає методів дослідження, порівняльних зразків, країни відправки товару та не враховує відсутність супровідних документів, які підтверджують належну якість та безпеку і є підставою для застосування відповідної знижки з урахуванням наведеного. Більше того, службова особа митниці не володіє спеціальними знаннями у галузі товарознавства, що виключає об`єктивність такої оцінки.

За таких обставин, можна дійти висновку, що судом першої інстанції протиправно було взято до уваги згадану службову записку у зв`язку із неповним з`ясування обставин справи.

Поряд з цим, звертає увагу суду, що з Інвойсу № 13299 від 15.05.2020 року, вбачається, що 15.05.2020 року ОСОБА_1 було придбано у компанії ВЕТ-Шроедер ТОЛЛІСАН товари, найменування та кількість яких відповідає тим, що були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1006/20900/20 від 16.05.2020 року загальною вартістю 350, 46 Євро.

З огляду на це, вважає, що вартість вилученого товару не могла бути визначеною на підставі службової записки, а тому висновки суду про наявність у діях особи складу порушення митних правил є хибними, оскільки в ОСОБА_1 в силу вимог ст.374 МК України не виникало обов`язку здійснювати письмове декларування такого товару, оскільки вартість товару не перевищувала еквівалент 500 Євро.

Згідно з п.3 ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів в тому числі є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа.

Поряд з цим, відповідно до санкції ст. 471 МК України, конфіскації підлягають лише ті товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством.

З аналізу санкції статті 471 МК України, можна дійти висновку, що конфіскація, передбачена вказаною статтею, поширюється не на товари, ввезення чи вивезення яких здійснюється з перевищенням встановленої граничної норми, а саме на ті, ввезення яких прямо обмежено або заборонено законодавством.

Як вбачається зі змісту листа Департаменту митно-тарифного та нетарифного регулювання № 123/16-03-01 від 30.01.2020 року, розміщеному за веб-адресою: https://qdpro.com.ua/export/document/64799 оприлюднено переліки товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено заборону та переліки товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження.

При цьому, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1006/20900/20 від 16.05.2020 року товари які є безпосереднім предметом правопорушення в даній справі не включені до таких переліків, що свідчить про те, що такі не можуть бути конфісковані.

Відтак доводи висновки суду щодо того, що такий товар згідно ст. 197 МК України, постанови № 434 від 11.05.2012 року ПКМУ обмежений до ввезення на митну територію України не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенню ст. 197 МК України.

Окрім цього, постанова Кабінету Міністрів України № 434 від 11.05.2012 року на яку посилається орган доходів і зборів в протоколі регулює питання ввезення харчових продуктів, а не суміші для годівлі голубів чи ліків для птахів.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судом першої інстанції протиправно застосовано до особи такий вид стягнення як конфіскація вилученого товару, оскільки товари, які є предметом справи про порушення митних правил не включені до переліку товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством.

Отже, можна прийти до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю саме у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

З огляду на це, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Крім цього, вважає, що розгляд справи без повідомлення особи є порушенням права на справедливий суд, оскільки особа не змогла надати пояснення та реалізувати право на правову допомогу.

Наведені факти зумовлюють неподання доказів щодо вартості товару в суді першої інстанції та підтверджують обґрунтованість пропуску строку звернення із апеляційною скаргою.

На думку апелянта, фактично строк на оскарження слід відраховувати з дати ознайомлення захисника адвоката Завади Т.Р. із матеріалами справи, а саме з 13.10.2020, що підтверджується відміткою про ознайомлення на клопотанні адвоката.

Відтак, можна дійти обґрунтованого висновку, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, з огляду на те, що копія оскаржуваної постанови не була надіслана особі, а доступ до інформації щодо результатів розгляду справи був недоступний з огляду на відсутність належних і допустимих доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд такої справи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 03 лютого 2021 року захисник Завада Т.Р. подав письмові пояснення, в яких просив постанову судді суду першої інстанції скасувати у відповідній частині щодо конфіскації товарів та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1006/20900/20 від 16.05.2020 року товари - повернути ОСОБА_1 .

Заслухавши думку адвоката Завади Т.Р., який змінив вимоги апеляційної скарги та просив скасувати оскаржувану постанову у відповідній частині щодо конфіскації товарів та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1006/20900/20 від 16.05.2020 року товари - повернути ОСОБА_1 , представника митниці, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що подана апеляційна скарга зі змінами підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 471 МК України встановлено відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, за тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

З наведеного випливає, що відповідальність по сказаній статті настає за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, диспозиція статті 471 МК України є відсильною нормою, яка для встановлення усіх обов`язкових ознак складу правопорушення відсилає до статті 374 МК України, яка передбачає умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України.

Так, відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг., що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених ч.2 цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Так, суд першої інстанції приймаючи рішення про те, що товар вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1006/20900/20 від 16.05.2020 року підлягає конфіскації, мотивуючи це тим, що санкцією ст.471 МК України передбачено, що порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України також конфіскацію цих товарів, прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку, враховуючи наступне.

Як встановлено апеляційним судом, товари які є безпосереднім предметом правопорушення в даній справі не включені до переліків товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено заборону та переліків товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження.

Згідно з листом компанії «ВЕТ-Шроедер ТОЛЛІСАН» від 07.01.2021 року у якої ОСОБА_1 було придбано товари, які є предметом правопорушення, цей лист підтверджує, що продукція виготовлена компанією «ВЕТ-Шроедер ТОЛЛІСАН» походить виключно з натуральної сировини і деякі з продуктів є альтернативою для ліків для того, щоб зменшити негативний ефект антибіотиків на тваринах. Вони використовуються виключно для запобігання і лікування тварин при їх регулярному вживанні.

Окрім цього, вказаний лист містить класифікацію відповідних товарів згідно до Гармонізованої системи описів і кодування (HS).

Митний тариф України, який базується на новій версії української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), побудовано на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації 2012 року і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

З наведеного випливає, що коди товарів, які визначені на підставі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації 2012 року (HS) відповідають відповідним кодам товарів згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, із листа компанії «ВЕТ-Шроедер ТОЛЛІСАН» від 07.01.2021 року вбачається, що наведений товари, які перевозив ОСОБА_1 відповідають кодам товарів відповідно до Гармонізованої системи описів і кодування (HS) і не включені до 01-23 групи товарів згідно УКТ ЗЕД.

Висновки суду щодо того, що товар, який ввозився ОСОБА_1 згідно ст. 197 МК України, постанови № 434 від 11.05.2012 року ПКМУ обмежений до ввезення на митну територію України не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенню ст. 197 МК України.

Більше того, постанова Кабінету Міністрів України № 434 від 11.05.2012 року на яку посилається орган доходів і зборів в протоколі регулює питання ввезення харчових продуктів, а не суміші для годівлі голубів чи ліків для птахів.

Враховуючи наведене, постанову суду першої інстанції слід скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

При цьому, вважаю, що адвокату Заваді Тарасу Романовичу слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду від 15 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 , вважати такий пропущеним з поважних причин, з підстав наведених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Заваді Тарасу Романовичу поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду від 15 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу із змінами захисника Завади Тараса Романовича - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_1 - скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вилучений згідно з протоколу про порушення митних правил 1006/20900/20 від 16.05.2020 року товар повернути ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або здійснення їх належного митного оформлення.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.