Справа № 603/740/20
Провадження № 3/603/14/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Гудкової Ю.Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

за участі захисника Андрусенка І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051576 від 29.11.2020 року ОСОБА_1 29.11.2020 року о 17 год 15 хв по вул. Нова в с. Ковалівка керував транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від медичного освідчення на стан сп`яніння відмовився, продувши спецприлад «Драгер», який показав на момент продуття 2 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник Андрусенко І.Я. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суду пояснив, що, за твердженнями ОСОБА_1 , він погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а також не заперечував пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте поліцейські повідомили, що медзаклад не проводить огляд водіїв через карантинні обмеження, а провести огляд на місці виявилося неможливим. У ОСОБА_1 вилучили посвідчення водія та сказали приїхати у відділення поліції через годину. Приїхавши додому, ОСОБА_1 повечеряв та випив алкогольні напої. Після чого знайомий відвіз його з дружиною у відділення поліції, де йому запропонували продути спецзасіб «Драгер». Доданий до матеріалів про адміністративне правопорушення відеозапис вважає неналежним доказом з огляду на те, що у протоколі не зазначено даних про технічний пристрій, за допомогою якого здійснено вказану відеофіксацію, роздрукований тест технічного пристрою є додатком до протоколу №06015576, тобто не до протоколу у даній справі, акт огляду на стан сп`яніння не містить прив`язки до дати та часу. У матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні докази, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом о 17 год 15 хв у стані алкогольного сп`яніння та проходження огляду у встановленому законом порядку.

Окрім того, захисник у судовому засіданні посилається на неконкретність обвинувачення. Так, із фабули обвинувачення, викладеної у протоколі про адмінправопорушення, не зрозуміло, хто саме вказаний водієм транспортного засобу - ОСОБА_1 , чи ОСОБА_2 . Незрозуміло також і те, яке саме порушення ставиться у провину керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказане, на думку захисника, унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення захисника Андрусенка І.Я. оформлено письмово та додано до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з подальшими змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051576 від 29.11.2020 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, при цьому одночасно вказано про відмову останнього від проходження медосвідчення на стан сп`яніння.

Як убачається із продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 погоджувався на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, висловлював бажання пройти огляд на місці, на що йому було повідомлено про неможливість проходження, як на місці, так і у медичному закладі м. Монастириська (у зв`язку з карантинними обмеженнями) (3, 4 відеофайли)), та запропоновано проїхати у відділення поліції, де ОСОБА_1 і продув спецприлад «Драгер» у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 ), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08), необхідно виходити з того, що, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає слушними посилання захисника Андрусенка І.Я. на некоректність викладення фабули інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7.11.2015 №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У силу п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, з наступними змінами і доповненнями, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Захисник Андрусенко І.Я. стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медосвідчення на стан сп`яніння за допомогою спецприладу на місці, проте працівники поліції не забезпечили такого огляду на місці, мотивуючи відсутністю у них спецприладу, а також ОСОБА_1 погоджувався пройти медосвідчення у медичному закладі, у чому також було відмовлено з причини неможливості такого обстеження у зв`язку з карантинними обмеженнями.

На підтвердження вищевказаного захисником додано акт опитування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.01.2021 року.

Однак суд не приймає до уваги вищевказаний акт, так як явка свідків у судове засідання не була забезпечена.

Згідно клопотання захисника Андрусенка І.Я. у судове засідання було викликано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте вони у судове засідання не з`явились.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051576 від 29.11.2020 року долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведено за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого 2,00%; роздрукований тест №88 від 29.11.2020 року спецприладу «Драгер 6820» протестованого ОСОБА_1 о 12 год 26 хв з результатом 2,00 %; письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 від 29.11.2020 року, згідно яких у їх присутності інспектор ОСОБА_8 запропонував водієві ОСОБА_1 продути в установленому порядку технічний пристрій з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, пройти медичний огляд для визначення ступеня алкогольного сп`яніння, на що даний водій продув спецприлад «Драгер» з результатом 2,00 % вмісту алкоголю.

Проте, вищевказані докази не можуть бути покладені судом в основу судового рішення про визнання особи винуватою з огляду на неконкретність висунутого особі обвинувачення.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, особі ставиться у провину порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (керування в стані алкогольного сп`яніння), а при викладенні суті обвинувачення вказано про керування з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук) та про відмову від медичного освідчення проходження на стан сп`яніння (зазначене є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху).

Інші доводи захисника суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАПслід закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Головуюча суддя Ю.Г. Гудкова

Гудкова Ю. Г.

Суддя: Ю. Г. Гудкова