Справа № 265/8257/21
Провадження № 3/265/2638/21
П О С Т А Н О В А

26 листопада 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції № 2 Маріупольського РУП ГУ НП в Донецькій області, за адміністративним протоколом відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

за ст. 154 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з відділу поліції № 2 Маріупольського РУП ГУ НП в Донецькій області надійшов адміністративний протокол серії № ВАБ № 788284 із додатками відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 154 ч.2 КК України.

З протоколу вбачається, що 03 жовтня 2021 року приблизно о 15-30 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , допустив вибігання двох собак породи пітбуль на вулицю з двору, внаслідок чого собаки покусали гр. ОСОБА_2 , спричинивши шкоду здоров`ю останньої та пошкодили її речі.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.2 ст. 154 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дати судових засідань, однак до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює неявки в судові засідання, виключно, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, судом всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини особа повинна бути почутою.

У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.

У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без його участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 батько ОСОБА_3 надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких вказував, що 03 жовтня 2021 року близько 16-00 години на його доньку здійснили напад дві бійцівські собаки породи пітбуль чорно- білого та рудого окрасу, власником яких є ОСОБА_1 . Його доньці була спричинена шкода здоров`ю покусані рани обох ніг, внаслідок чого вони звертались за медичною допомогою. Були пошкоджені її особисті речі. Донька ОСОБА_2 проходила лікування. Він наполягає на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також долучив до матеріалів справи відеозапис з камер відеоспостереження від 03.10.2021, на якому зафіксований факт нападу двох собак на його доньку.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, виходячи з наступного мотивування:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ст. 154 ч.2 КУпАП (в редакції закону від 07.02.97 року), що діяла на час фіксування адміністративного правопорушення та застосовується при вирішенні справи, передбачена за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, понад встановлену кількість, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, що потягли за собою шкоду здоров`ю людей.

Об`єктом правопорушення передбаченого ст. 154 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення санітарно - епідеміологічної безпеки. Об`єктивна сторона правопорушення, передбачена коментованою статтею (154 КУпАП) полягає у порушенні правил тримання собак та котів. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини, як у формі прямого, так і не прямого умислу.

Положеннями ст.ст.1, 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що собаки відносяться до домашніх тварин; правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування, яким у даному випадку є Маріупольська міська Рада. Відповідно до положень ст. 7 цього закону Умови тримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах з собі подібними, у природній активності та інші потреби. Статтею 9 Закону встановлені особливості утримання домашніх тварин, за якими особи, які утримують домашніх тварин мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). В свою чергу особа, що супроводжує тварину зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Системний аналіз положень ст.ст. 7, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» № 3447 від 21.07.06 р. дає підстави вважати, що однією зі складових поняття утримання тварин, є забезпечення їх природних потреб у рухах, контактах з собі подібними, у природній активності, тобто вигул собак у спеціально відведених місцях, та у будь-якому разі за умови забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Аналогічні імперативні приписи утриманні домашніх тварин (собак, котів) передбачені і п.5.2 Правил тримання собак та котів у м. Маріуполі, затверджених рішенням Маріупольської міської ради, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. Згідно до п. 5.3. дійсних Правил - при супроводженні собак, котів та інших тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Згідно із п.2 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених Міністерством Житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР та Міністерством охорони здоров`я УРСР від 17.06.1980 р. (діючими на час розгляду провадження), за яким підприємства, установи, організації і громадяни - власники собак, котів і хижих тварин зобов`язані суворо дотримуватися санітарно - гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов`язкового забезпечення безпеки людей. Вимогами п. 6. г) зазначених правил встановлено обов`язок особи яка утримує собаку - тримати сторожових собак на прив`язі спускати їх з прив`язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; про наявність собак застерігати написом; відповідно до п. 7. Правил а) Власникам собак і котів дозволяється - виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов`язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Згідно до Загальних положень Конвенції про захист домашніх тварин та наведеної термінології (ст. 1) - під домашньою твариною мається на увазі будь-яка тварина, яку утримує чи збирається утримувати людина, зокрема у своїй оселі для власного задоволення й товариства. Тлумачення поняття «Утримувач», «Утримання» чітко наведене у ст. 4 Конвенції про захист домашніх тварин - за яким це - будь-яка особа, яка утримує домашню тварину або яка дала згоду доглядати за нею.

З матеріалів справи та наявних в них письмових пояснень особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , які він надав дільничному інспектору поліції при складані протоколу від 08.10.2021, останній пояснював, що дійсно в нього маються дві бійцівські собаки породи пітбуль, котрі можуть самостійно вибігти за межі подвір`я на вулицю. На території його домоволодіння немає ані вольєру, ані будь якої будки для утримання цих собак. Додав, що обидві собаки постійно бігають без намордників та не прив`язані. Про те, що його дві собаки 03.10.2021 вибігли за межі домоволодіння та біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснили напад на неповнолітню дівчинку, покусали її, внаслідок чого остання зверталась за медичною допомогою, йому відомо.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 разом із дружиною та матір`ю, є володільцем, утримувачем бійцівських собак породи пітбуль , оскільки він здійснює їх утримання на території свого домоволодіння.

Дії ОСОБА_1 , що призвели до травмування та негативних наслідків для здоров`я неповнолітньої ОСОБА_2 , на думку суду, пов`язані з порушенням вимог наведеного законодавства, регламентуючого утримання собак, в тому числі без намордника, повідка, поза межами їх постійного утримання, тобто без додержання основних правил безпеки для оточуючих людей. Окрім того, характер заподіяння шкоди здоров`ю неповнолітній потерпілій ОСОБА_2 (укушені рани гомілок, стегна) свідчить про те, що собаки, які її заподіяли, були без намордників.

Також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП та які викладені в протоколі, підтверджуються рапортом зі служби 102 чергової частини Відділу поліції № 2 МРУП ГУНП в Донецькій області про те, що до ЧЧ надійшло повідомлення зі швидкої медичної допомоги про потерпілу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку 03.10.2021 о 15-30 годині покусала собака, діагноз: укушені рани правої гомілки, лівої гомілки та лівого стегна; заявою ОСОБА_3 до начальника відділу поліції № 2 МРУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до відповідальності особи, яка є володільцем собаки, що покусала його доньку 03.10.2021; його поясненнями; рапортом працівника поліції від 03.10.2021 за фактом перевірки вказаного факту; поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ; довідкою з медичного закладу про те, що ОСОБА_5 перебувала на лікуванні з 03.10.2021 з діагнозом: укушені рани обох гомілок, лівого стегна, відеозаписом з камер спостереження, на якому зафіксований факт правопорушення від 03.10.2021.

Тому, суд вважає, що у даному провадженні по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 органом, уповноваженим на складання протоколу, суду надано достатньо належних та допустимих доказів доведення його вини «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, тому вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення слід вважати доведеною.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан останнього, та враховуючи, що він до адміністративної відповідальності притягається вперше, суд вважає за доцільне призначити мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 154 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією тварин.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

На підставі ст. 154 ч. 2 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню з конфіскацією тварин - двох бійцівських собак, породи пітбуль, чорно- білого та рудого окрасу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Донецькій апеляційний суд через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя І.Г. Мельник