Справа № 428/9080/20
Провадження № 33/810/10/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, із секретарем Березіною І.А., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.12.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 14 жовтня 2020 року о 17-56 годині в м. Сєвєродонецьк на вул. Танкістів, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покрову. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Зазначає при цьому, що суд першої інстанції порушив його право на захист, розглянувши справу без його участі, чим позбавив права надавати особисті пояснення, приймати участь у допиті свідків та заявляти клопотання про проведення експертизи.

Звертає увагу на неправильне зазначення судом у постанові прізвища свідка ОСОБА_2 , пояснення якого, крім того, суд не прийняв до уваги по невідомим причинам, надавши перевагу поясненням інспектора поліції ОСОБА_3 , який по суті не є свідком, а зацікавленою особою.

Стверджує, що транспортним засобом він не керував взагалі, двигун не заводив, а вийшов із будинку до автівки, щоб забрати особисті речі. У цей час до нього підійшли поліцейські, які запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці або у лікарні, але, він відмовився, адже був тверезим і не за кермом.

Посилається на те, що диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України не містить склад адміністративного правопорушення, за який його притягують до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду:

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати судову постанову та ухвалити нову, якою закрити провадження у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши його пояснення, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Згідно із правилами ч.2 ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.44, ст.51,146,160,1724-1729,173, 1732, ч.3 ст.178, ст.185,1851,1857,187 КпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Отже, судовий розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.130, 1224 та 124 КпАП України за умови належності повідомлення особи про час та місце розгляду справи, може відбуватись без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як убачається із досліджених апеляційним судом матеріалів, ОСОБА_1 був присутнім у судових засіданнях суду першої інстанції 25.11.2020 року (а.п. 22-23), надавав усні пояснення та подав письмові заперечення по справі, які аналогічні за змістом доводам апеляційної скарги, був секретарем судового засідання під особистий підпис повідомлений про дату наступного судового засідання 14.12.2020 року (а.п.24), на яке не з`явився.

Крім того, у присутності ОСОБА_1 судом допитувались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій частині є такими що суперечать матеріалам провадження.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201284 від 14.10.2020 року;

- протоколом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14.10.2020 року, в яких зазначено, що вони були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків та у їх присутності ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився.

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, який було зроблено 14 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що дійсно був зафіксований факт руху ( а потім реверсивного руху із створенням аварійної обстановки перед службовим автомобілем поліції) транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , патрульним поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння, для чого було запропоновано йому проїхати до медичного закладу, або пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі.

Допитаний у суді першої інстанції інспектор батальйону УПП Лошаков Д.В. суду пояснив, що 14.10.2020 року під час несення служби у складі екіпажу "Цейлон-107" в м. Сєвєродонецьк Луганської області надійшов виклик про можливе вчинення водієм транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_1 адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння на вул. Танкистів, 30. Вони побачили схожий автомобіль, який рухався, коли почав гальмувати на ямах, то у нього не працював правий стоп-сигнал. Коли він підійшов до транспортного засобу, він почав рухатися назад, тоді він постукав по капоту автомобіля, після чого водієм була здійснена зупинка. Він підійшов до водія, який керував транспортним засобом, повідомив про здійснення відеофіксації, причину зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 надав документи, він перевірив їх та запропонував відкрити багажник, водій виходив з автомобіля, він виявив ознаки алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінку, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. ОСОБА_1 від проходження у встановленому Законом порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров"я відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, сукупність досліджених судом першої інстанції і перевірених під час розгляду у суді апеляційної інстанції доказів свідчить про те, що 14 жовтня 2020 року, під час руху автомобіля був зупинений ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, який відмовився від проходження медичного огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження огляду у медичному закладі.

Крім того, слід зауважити, що з 01 липня 2020 року набув чинності Закон № 2617-VIIІ.

Разом з тим, Законом № 720-IX внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон №720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Проте з урахуванням положень ч. 5 ст. 94 Конституції України, слід вважати, що Закон №720-IX набрав чинності 03 липня 2020 року, з дня його опублікування.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 05 вересня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 2861), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невідповідності диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України його діям, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, є неспроможними.

Справа розглянута судом у строки, передбачені ст.38 КпАП України, а адміністративне стягнення накладене з урахуванням особи правопорушника та обставин вчинення ним адміністративних правопорушень.

Крім того, апеляційним судом не виявлені зазначені у апеляційній скарзі порушення вимог ст. 266 КпАП України та порядку, визначеного Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не у автоматичному режимі

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України - без змін.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун