Справа № 577/5379/21
Провадження № 3/577/1398/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2021 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О., з участю адвоката Іванцова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Теучезьк, Краснодарського краю, Російської Федерації, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 178133 від 03.11.2021 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України за наступних обставин.

02.11.2021 року о 15 год. 30 хв. в м.Конотоп по вул.Братів Лузанів водій ОСОБА_1 керував автомобілем SSANG YONG д/н НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку медичного огляду №234 від 03.11.2021 року, чим порушив п.2.9 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що у вказаний вище день та час дійсно керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки, на їх переконання, перебував у стані наркотичного сп`яніння. В туалетній кімнаті Конотопської ЦРЛ в присутності лише працівника поліції здав сечу у скляну банку. Подальші дії щодо розливу, маркування, опломбування відібраного біологічного середовища були проведені за його відсутності, а про результати висновку щодо медичного огляду йому повідомив працівник поліції наступного дня під час складання протоколу. Копію Висновку не отримував взагалі. Стверджує, що ніколи не вживав наркотичні речовини.

Адвокат Іванцов А.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі внаслідок грубих порушень допущених при відборі у ОСОБА_1 в медичному закладі біологічних зразків (сечі). На обґрунтування правової позиції вказав, що відповідно до п. 10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 Інструкції). Крім того, зауважив, що відібрання біологічних зразків у ОСОБА_1 відбувалось з порушенням Методичних рекомендацій, затверджених наказом Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації від 20.06.2017 року №439-ОД «Проведення лабораторних досліджень на вміст етилового спирту та наркотичних речовин у біологічних рідинах при здійсненні медичних оглядів на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я області», зокрема в присутності працівника поліції, а не уповноваженої особи медичного закладу, після чого за відсутності обстежуваного сеча розливалася у флакони, які маркувалися та опломбовувалися.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 та його адвоката Іванцова А.В., пояснення свідка лікаря-нарколога ОСОБА_2 суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а на підставі ч.1 ст.130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує транспортним засобом, настає зокрема за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251 і ст.280 КУпАП). При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст.279 КУпАП.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує т/з, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, крім іншого, настає у разі керування в стані наркотичного сп`яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Процедура проходження огляду на стан сп`яніння у свою чергу закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Окрім того, наказом Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації від 20.06.2017 року №439-ОД впроваджені методичні рекомендації: «Проведення лабораторних досліджень на вміст етилового спирту та наркотичних речовин у біологічних рідинах при здійсненні медичних оглядів на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я області» (далі по тексту Методичні рекомендації).

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок направлення та проведення освідування на предмет виявлення ознак наркотичного сп`яніння регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 з відповідними змінами та доповненнями (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858) (Далі Інструкція).

Відповідно до п. 2 Інструкції, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 10 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища (п.11 Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15 Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 Інструкції).

Пункт 17 Інструкцій визначає, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Відповідно до п. 20 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 Інструкції).

Згідно Методичних рекомендацій (затверджених наказом УОЗСОДА від 20.06.2017 р. №439-ОД) відбір зразків біологічного матеріалу за призначенням лікаря проводить уповноважена особа закладу охорони здоров`я, яка несе відповідальність за дотримання методики відбору зразків, їх консервування, маркірування, упаковку, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення усіх цих процедур. Відбір сечі проводять у зручний стерильний прозорий посуд (флакон з широкою горловиною і відповідною ємністю не менше 150 мл). Процедуру відбору сечі здійснюють під спостереженням уповноваженої особи в спеціальному приміщенні (туалетна кімната), в якому створені умови щодо неможливості фальсифікації біоматеріалу. Потім у присутності обстежуваного біосередовище (сечу) поділяють на 2 порції, які переливають у скляні або пластмасові флакони, закривають корками і герметизують за допомогою лейкопластиру. Маркірування флаконів проводять у присутності особи, яку обстежують.

Отже, наведеними, як спеціальним підзаконним, так і локальним нормативними актами, визначено чіткий порядок проведення медичного огляду осіб на стан сп`яніння, який є обов`язковим до виконання.

При цьому з системного аналізу вказаних норм видно, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у обстежуваного в присутності уповноваженої особи закладу охорони здоров`я, після чого також в присутності обстежуваного поділяються у флакони на дві порції, які маркіруються та опечатуються, а результати аналізу на стан наркотичного сп`яніння мають бути готові в день здачі аналізу, про що цього ж дня має бути складений акт медичного огляду та в присутності працівника поліції висновок результатів медичного огляду. Такий висновок цього ж дня медичним працівником в присутності працівника органу поліції, який доставив особу на освідування, має бути вручений такій особі. При цьому в разі виявлення за результатами медичного огляду перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, невідкладно має бути складений протокол про вчинення такою особою адміністративного правопорушення, в такої особи має бути вилучено посвідчення водія, її відсторонено від керування транспортним засобом та викликано особу, яка зможе керувати транспортним засобом правопорушника.

Проте, під час судового розгляду було встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився з грубим порушенням вище вказаних вимог.

Так, зразки біологічного середовища (сечі) у ОСОБА_1 були відібрані в присутності працівника поліції, а не уповноваженої особи закладу охорони здоров`я, після чого за відсутності обстежуваного поділені у флакони на дві порції, маркіровано та опечатано. Дані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_2 .

Крім того, медичний огляд ОСОБА_1 відбувся 02.11.2021 року в 16:00 год., а висновок щодо результатів огляду в цей же день безпосередньо після огляду, виготовлений не був та його зміст щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_1 цього ж дня не повідомлявся, сам висновок, який датований 03.11.2021 року, під підпис поліцейському, та оглянутій особі, не вручався. В порушення вимог ст. 266 КУпАП висновок був складений не в присутності поліцейського, який доставив особу на огляд. Вказане зокрема підтверджується відповідним Висновком, де чітко видно що цей документ був виготовлений не безпосередньо після огляду, а лише наступного дня, у ньому відсутні записи про його складання в присутності поліцейського, про повідомлення ОСОБА_1 про результати огляду безпосередньо після огляду в присутності поліцейського, який його доставив, про вручення ОСОБА_1 копії висновку.

Такі грубі порушення допущенні під час медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння робить неможливим використання цього Висновку, як доказу на підтвердження вини, оскільки, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції такий Висновок щодо результатів медичного огляду вважається недійсним.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю, оскільки відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Необхідно зауважити, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому слід враховувати, що у справі цей протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення через недотримання процедури фіксування стану наркотичного сп`яніння є недійсним (недопустимим доказом), тому й усі інші похідні від нього докази, є недопустимими доказами (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ААБ №178133 від 03.11.2021 року, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення не встановлено. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 130, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко