Провадження № 3/643/4259/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 707008 від 31.08.2021, 26 серпня 2021 року о 19 годині 40 хвилин за адресою проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно висловлював образи на адресу матері своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив психологічне насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що ніколи не ображав матір своєї дружини ОСОБА_2 , зазначив, що після смерті тестя вони з дружиною забрали ОСОБА_2 жити до себе, піклуються про неї, забезпечили останній добрі умови проживання, забезпечують всім необхідним, віддали їй більшу кімнату у квартирі. Посилався, що ОСОБА_2 у силу віку має певні дивакуватості, може без будь-якої причини почати голосно кричати, скандалити, висловлювати закиди, до чого вони з дружиною намагаються ставитися з порозумінням. Зазначив, що ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте одного разу вони з дружиною були вимушені викликати швидку медичну допомогу через вчинення ОСОБА_2 безпричинного скандалу, у ході якого вона не могла заспокоїтися, поводилася вкрай агресивно. Пояснив, що 26 серпня 2021 року ОСОБА_2 пішла до відділу поліції та написала заяву про те, що з його боку стосовно неї мають місце образи, про таке відвідування відділку поліції ОСОБА_2 їм з дружиною стало відомо вже коли дільничний інспектор викликав його до себе для з`ясування усіх обставин. Таким чином посилався, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вона є дочкою потерпілої ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 . Посилалась, що після смерті її батька чоловіка ОСОБА_2 , вони з чоловіком забрали матір жити до себе. ОСОБА_2 у квартирі вони виділили велику кімнату з балконом, обладнали кімнату всім необхідним, піклуються про те, щоб мати була забезпечена всім необхідним, намагаються всіляко їй догоджати, проявляючи повагу до віку матері. Водночас, на думку свідка, в матері яскраво проявляється вікова деменція, внаслідок чого вона часто буває знервована, агресивна, манерна, при наявності у холодильнику усіх необхідних продуктів харчування, може піти по сусідах та жалітися, що їй нема чого їсти, може безпричинно почати кричати. Зауважила, що одного разу мати влаштувала таку сильну істерику, в ході якої поводилася вкрай агресивно та неадекватно, що прийшлося викликати швидку допомогу. Пояснила, що 26 серпня 2021 року її матір в черговий раз стала провокувати безпричинний скандал, з боку її чоловіка ОСОБА_1 стосовно її матері потерпілої ОСОБА_2 ніколи не мало місця некоректне чи зневажливе ставлення до потерпілої.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , разом з ними приблизно три останніх роки проживає матір ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_1 вона знає давно, як дуже спокійну та виховану людину, дочка та зять дуже гарно ставляться до ОСОБА_2 , добре піклуються про неї, ОСОБА_2 проживає у великій кімнаті з телевізором. Зауважила, що у ОСОБА_2 дуже складний характер, нерідко вона буває вкрай агресивною, провокує скандали, жаліється на обставини, яких не існує.

За змістом п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положення п. п. 4, 14, 15, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» містять визначення видів насильства.

Так, фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Виходячи з наведеного, домашньому насильству притаманні такі необхідні елементи, як: дії ініціатора насильства, що виражаються в образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні; суб`єктивне сприйняття жертвою насильства дій агресора, які мають викликати у жертви побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, виникнення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдавати шкоди психічному здоров`ю жертви.

Метою насильства виступає обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері.

Відсутність одного з наведених елементів в діях особи виключає адміністративну відповідальність за статтею 173-2 КУпАП.

Як убачається з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з його боку стосовно потерпілої ОСОБА_2 не вчинялося жодних дій насильницького характеру. Повідомлені ОСОБА_1 обставини в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02, «Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява N 36673/04, «Карелін проти Росії» ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р. При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя: Я.Ю. Семенова