Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/59/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Савельєва О. В.
Категорія - 184 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в її інтересах захисника адвоката Москаленка В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфернцзв`язку апеляційну скаргу захисника адвоката Москаленка В.Г. на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянку України, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей працюючої прибиральницею службових приміщень РІОЦ-3 ВП «Одеське відділення» філії «ГІОЦ» АТ «Українська залізниця», зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 17.09.2020 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до того, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.09.2020, перебуваючи по вул. Польова в м. Знам`янка Кіровоградської області, вчинила бійку з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якої нанесла останній тілесні ушкодження. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Москаленко В.Г. просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що остання при оголошенні оскаржуваної постанови присутньою не була, а копію постанови отримала лише 23.12.2020 року. За вказаних обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин та має бути поновлений апеляційним судом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, письмові пояснення свідків не є доказом вини останньої у даному випадку.

Відповідна позиція мається у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі N560/751/17.

Також, в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений на вимогу її керівника по роботі, з донькою якого посварилася донька ОСОБА_1 .

Даний конфлікт не мав будь-яких наслідків, та протікав як звичайна дитяча сварка, які неможливо передбачити і попередити не будучи на місці сварки.

Посилання як на докази на довідку рентгенограми від 17.09.2020 року, яка спростовується довідкою з прийомного відділення, оскільки в рентгенограмі описується травма спини, а в довідці приймального відділення описаний забій грудної клітини. Крім цього, ОСОБА_4 на момент сварки знаходилася на лікарняному у лікаря-педіатра ОСОБА_5 , а в приймальному відділенні оглянута лікарем ОСОБА_6 , за результатами огляду якої дитина була здорова. Оцінку цим розбіжностям суддя не надала. Суддя посилається на постанову про закриття кримінального провадження від 24.09.2020 року, без аналізу викладених там фактів, однак не взяла до уваги той факт, що в провадженні Знам`янського ВП ГУНП мається кримінальне провадження за фактом погроз вбивством ОСОБА_1 з боку батька ОСОБА_3 , що підтверджує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та відповідно постанову суду складено та ухвалено однобоко, без об`єктивного та неупередженого вивчення усіх обставин справи.?

Вказує, що все вищенаведене доводить що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП - немає, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративну справу відносно неї слід закрити провадженням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в її інтересах захисника - адвоката Москаленко В.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 14.12.2020 року не була присутньою при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.36), а згідно розписки ОСОБА_1 (а.с.38) отримала постанову суду першої інстанції 23.12.2020. Також, як вбачається з штампу поштового відправлення, апеляційну скаргу було подано 30.12.2020 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП не дотримався, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Положення частини першої статті 184 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Так, на переконання апеляційного суду висновок районного суду з наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є помилковим та передчасним, висновки суду викладені в постанові не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, зібраним доказам по справі судом надано неправильну правову оцінку, порушенням при складанні протоколу про адміністративні правопорушення належної правової оцінки не надано.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 655649 від 06.10.2020 року.

Крім того в якості підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , проте в протоколі взагалі не зазначено вказаних свідків та їх прізвища, ім`я, по батькові та місце проживання і підпис, а лише в графі свідки те, що пояснення на окремому аркуші в матеріалах справи.

Тому апеляційний суд доходить висновку, що показання свідків є недопустимими доказами по справі.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 655649 від 06.10.2020 року, ОСОБА_1 17.09.2020 року ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до того, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.09.2020 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинила бійку з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якої нанесла останній тілесні ушкодження. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначеніст.150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вище викладене, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 283 КУпАП. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Висновки суду першої інстанції про те, що неповнолітня ОСОБА_2 , вчинила бійку відносно неповнолітньої ОСОБА_3 не відповідають викладеним у протоколі обставинам вчиненого правопорушення, не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Оскільки, згідно постанови про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження відносно неповнолітньої ОСОБА_2 внесене до ЄРДР за №0000366 від 18 вересня 2020 року по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом також не було взято до уваги та не враховано характеристику ОСОБА_1 , яка працює з 2005 року у Знам`янському Регіональному інформаційно-обчислювальному центрі прибиральницею службових приміщень, виявила себе як відповідальний, дисциплінований робітник. Сумлінно ставиться до виконання службових обов`язків. Організована, авторитетна, завжди активна.

Відрізняється порядністю та ввічливістю. В прибиранні охайна та чепуриста.

Користується повагою в колективі, приймає участь в громадському житті відділу. За період роботи стягнень з питань трудової дисципліни не було.

Крім того судом першої інстанції не взято до уваги та не враховано характеристику учениці 9 - Б класу НВК «Знам`янська ЗШ І - III ступенів № 3 - гімназія» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 навчається у закладі з першого класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил, виявляє зацікавленість до навчання. Добре запам`ятовує учбовий матеріал, виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення літератури, музики, історії, образотворчого мистецтва. На уроках завжди уважна, виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток, любить читати. До виконання громадських доручень учениця ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті класу, у культмасових заходах. ОСОБА_9 - товариська, самостійна, має спокійний характер, врівноважена. Завжди свідомо виконує правила поведінки. Користується повагою серед товаришів.

Батьки учениці цікавляться навчанням доньки та відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків: підтримують зв`язок з класним керівником, регулярно відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті класу та школи, що прямо вказує, що ОСОБА_10 не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України до тримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що вказана у протоколі подія не є наслідком ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання дитини.

Відповідно дост.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані порушення вимог закону допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не надав зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката Москаленка В.Г. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику адвокату Москаленка В.Г. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Москаленка В.Г. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження - скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)