Справа № 369/425/21
Провадження № 3/369/1370/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637877 вбачається, що 28 грудня 2020 року о 19:40 год, водій ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: вул. Ленінградська в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, будучи водієм маршрутного таксі № 732 ТОВ «Клайт», на транспортному засобі «Богдан», днз НОМЕР_2 здійснював пасажирські перевезення в режимі маршрутного таксі, при цьому знаходився в салоні даного транспортного засобу без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив правила щодо карантину людей, передбачених законом України, вимоги Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення з приводу обставин складення матеріалів про адміністративне правопорушення, щодо нього.

Дослідивши надані в розпорядження суду докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637877 від 28 грудня 2020 року, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Вказана позиція КСУ відповідає правовій позиції Європейського Суду з прав людини.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, (яка діяла на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП України, за своєю структурою є бланкетною нормою, оскільки відповідальність за цим законом настає у разі порушення особою інших правових норм, якими визначена певна поведінка цих осіб.

Відповідно до п.п. 10 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 28.12.2020 року), забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо-обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;

Зі змісту статей 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Беручи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з встановлених обставин справи та з огляду на положення ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, дії вчинені ОСОБА_1 не охоплюються складом цього адміністративного правопорушення, оскільки диспозиція ч. 1 містить іншу об`єктивну сторону.

При цьому, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за притягнення особи до адміністративної відповідальності є: перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Звідси, дії ОСОБА_1 , інспектором СРПП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637877 від 28 грудня 2020 року кваліфіковано неправильно.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, про яке йде мова в протоколі та відповідно порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641, в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному провадженні відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження слід закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637877 від 28 грудня 2020 року) закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак