Справа № 352/2116/21
Провадження № 3/352/1350/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ямницької сільської ради про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 6 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не виконала рішення органу опіки та піклування щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми осіб, які проживають окремо від них, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 184 КУпАП за наступних обставин:

18.09.2021 по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повторно не виконала рішення органу опіки та піклування від 28.05.2021 щодо надання права ОСОБА_2 спілкуватися та брати участь у вихованні онуків ОСОБА_3 , 2012 року народження, та ОСОБА_4 , 2015 року народження (не впустила на подвір`я).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Зважаючи на те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відмовився», судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.184 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд приймає до уваги, що служба у справах дітей Ямницької сільської ради в межах дискреційних повноважень як орган, уповноважений на встановлення порядку і способів участі у спілкуванні з дитиною, рішенням від 28.05.2021 визначив дні та години спілкування ОСОБА_2 із онуками. Дане розпорядження чинне, відомості про його оскарження в судовому порядку відсутні.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.184 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом від 11.10.2021 №5 про адміністративне правопорушення, копією рішення виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківської області від 28.05.2021 про встановлення порядку участі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеоматеріалами, що знаходяться за посиланням, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, копією постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.6 ст.184 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною п`ятою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 6 ст.184 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не виконала рішення органу опіки та піклування щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми осіб, які проживають окремо від них, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.184 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 6 ст. 184 КУпАП, зокрема у виді штрафу.

Щодо санкції, передбаченої ч.6 ст.184 КУпАП в частині тимчасового обмеження того з батьків, з ким проживає дитина, у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом до виконання рішення в повному обсязі, суд зазначає, що останнє не може бути застосоване в даному випадку.

Так, виходячи із принципу особистого характеру відповідальності, тільки особа, яка вчинила правопорушення, може нести за нього відповідальність і підлягати покаранню. Якої б тяжкості не був вчинене правопорушення, ніякі інші особи (в тому числі родичі) не можуть бути притягнуті до відповідальності, крім особи, винної в його вчиненні.

Відтак, оскільки законодавцем зазначено про можливість застосування санкції в цій частині виключно до того з батьків, з ким проживає дитина, якою не є ОСОБА_1 , оскільки є бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та взявши до уваги принцип особистого характеру відповідальності, суд вважає, що законним, достатнім та справедливим покаранням за вчинене адміністративне правопорушення буде накладення штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ