ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/37/21 Головуючий в 1-й інстанції Юрлагіна Т.В.
Єдиний унікальний №937/8525/20 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ст.124, ст.122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 28.08.2020 року об 14 годині 53 хвилин, ОСОБА_1 в м. Мелітополі по вул. Інтеркультурна, буд. 173 (АЗС «Авіас»), керуючи автомобілем ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, допустив обрив паливо-роздавального шлангу, який відскочив та пошкодив каркас паливної колонки. Внаслідок ДТП завдано матеріальну шкоду. Постраждалих не має. Після цього ОСОБА_1 місце дорожньо-транспортної пригоди залишив.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження дорожніх споруд чи іншого майна, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин адміністративного правопорушення.

Судом не дано належної оцінки його показанням, зокрема, що він залишив місце пригоди після розмови з заправником ОСОБА_2 , яка претензій до нього не мала, оскільки він не спричинив матеріальну шкоду АЗС «Авіас». Також судом не надана оцінка діям заправника ОСОБА_2 , яка (як вбачається з відеоматеріалу) залишила своє робоче місце, що є порушенням посадової інструкції заправника. Натомість він побачив, що заправник залишила паливну колонку та вважав, що вона заправила автомобіль, витягла пістолет паливно-роздавального шлангу з баку автомобіля і таким чином вона спровокувала ДТП.

Також зазначає, що під час розгляду справи не встановлена матеріальна шкода АЗС «Авіас». Таким чином, за відсутності матеріальної шкоди немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , який просив постанову змінити та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав частково, був згоден з тим, що не пересвідчився у безпеці маневру, але вважав що в даному випадку склад правопорушення відсутній, оскільки ним не спричинено матеріально шкоду, не зазначено її розмір.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 провину свою у вчиненні адміністративних правопорушень визнав та просив постанову суду змінити та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103407 від 15 листопада 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, однак від підпису та отримання його копії відмовився (а.с.14); схемою місця ДТП та фото таблицею до неї (а.с.16, 20-21); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.17, 27-28).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103408 від 15 листопада 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, однак від підпису та отримання його копії відмовився (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.17, 27-28).

Суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ №103407 від 15 листопада 2020 року та ОБ №103408 від 15 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 , містять необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеними протоколами ОСОБА_1 був ознайомлений, однак від підпису та отримання їх копій відмовився.

Разом з цим, при визначенні виду адміністративного стягнення, суд, всупереч вимогам ч.2 ст.33 КУпАП, не в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень та їх обставини, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 майже сімнадцять років має посвідчення водія, за цей до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків вчиненням ДТП не настало, травмованих немає, істотної шкоди внаслідок вчинених ним правопорушень не заподіяно, дані про розмір матеріальної шкоди в матеріалах справи відсутні, зі слів ОСОБА_1 має можливість сплатити штраф.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_1 стягнення змінити та накласти на останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин, змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 937/8525/20