ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/104/21 Справа № 216/3746/20 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колесника С.Ф. на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності,

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності

(в режимі відеоконференції) Колесника С.Ф.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Тарнаповича І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року водій ОСОБА_1 16 червня 2020 року о 13.00 год., керуючи автомобілем «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Німецькій з перехрестям вул. Чкалова у м. Кривому Розі, на перехресті рівнозначних доріг, наближаючись до перехрестя під час виявлення небезпеки, не вжив заходів щодо зменшення швидкості та не надав перевагу у русі автомобілю «Daewoo», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась з правого боку по вул. Чкалова та під час виявлення небезпеки застосувала екстрене гальмування. Внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження автомобілі. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3, 16.12 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи поважність строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію оскаржуваної постанови було отримано 03 листопада 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що висновок експерта є неналежним доказом, оскільки експерт самостійно вибрав вихідні дані. Зазначає, що згідно висновку експертизи в діях ОСОБА_1 наявні порушення вимог п. 16.12 ПДР України, тоді як суд визнає його винуватим у порушенні вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 12.3, 16.12 ПДР України. Вказує, що експерт у судовому засіданні зазначав про технічну неспроможність зазначеного у схемі місця ДТП місця зіткнення транспортних засобів. Звертає увагу на письмові пояснення ОСОБА_3 , які остання надала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та які не були взяті до уваги судом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 жовтня 2020 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 03 листопада 2020 року, апеляційна скарга останнім перший раз подана 11 листопада 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 03 листопада 2020 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями Правил дорожнього руху України, зокрема, передбачено:

п. 2.3 "б" бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 16.12 на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 112251 від 19 червня 2020 року, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП та фототаблицями; поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , наданими у суді першої інстанції; висновком експерта № 19/104-17/1/4/252 від 05 серпня 2020 року; поясненнями експерта ОСОБА_4 , допитаного у суді першої інстанції; а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснень потерпілої ОСОБА_3 та експерта ОСОБА_4 , допитаних у суді першої інстанції, по справі не вбачається.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилання захисника на те, що висновок експерта є неналежним доказом, не заслуговують на увагу.

Жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість експертизи, або таких, які б викликали сумніви в правильності її висновків, матеріали провадження не містять. Вона є достатньо обґрунтованою, логічною та об`єктивною, наданою в межах компетенції експерта, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не встановлено.

Вихідні дані для проведення експертизи судовим експертом були взяті з постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про призначення у справі судової автотехнічної експертизи та самих матеріалів справи, що підтвердив експерт ОСОБА_4 під час допиту у суді першої інстанції, що спростовує доводи захисника про те, що експертом самостійно вибрано вихідні дані.

Всупереч доводам захисника в апеляційній скарзі щодо того, що в експертизі констатовано, що вказане у схемі місця ДТП місце зіткнення транспортних засобів технічно неспроможне, у висновку експерта №19/104-17/1/4/252 від 05 серпня 2020 року зазначено, що на схемі місця ДТП зафіксовано кінцеве положення автомобілів, при цьому виходячи із розташування місця зіткнення, кінцевого положення автомобілів після зіткнення та напрямку їх пересування в процесі контактування, експерт дійшов висновку, що задані вихідні дані в частині розташування місця зіткнення з технічної точки зору неспроможні.

Крім того, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП жодних зауважень чи доповнень не мав.

При цьому висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що судом першої інстанції не взято до уваги письмові пояснення потерпілої, надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки суд першої інстанції у відповідності до вимог КУпАП допитав потерпілу безпосередньо у суді першої інстанції та надав її показанням відповідну оцінку.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Таким чином, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Колеснику С.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колесника С.Ф. - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот