Провадження № 33/801/121/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Каленяк Р. А.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

22 вересня 2020 року о 22 год. 17 хв., по вул. Космонавтів, 56 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA TUNDRA д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку у повному обсязі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнуто 420 грн судового збору на користь держави.

На таку постанову ОСОБА_1 11 січня 2020 року через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, вина у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. Суд першої інстанції безпідставно розглянув справу його відсутність, жодних повідомлень з суду першої інстанції йому не надходило, і в матеріалах справи відсутні докази вручення йому повісток, з наведенням обґрунтованих причин неможливості явки у судове засідання на призначені дату та час, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП. Також в апеляційній скарзі наголошує на те, що він не керував транспортним засобом, відсутність у його діях ознак адміністративного правопорушення є відсутність в матеріалах справи жодного належного та допустимого доказу. Крім того надані до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень свідків ОСОБА_1 вважає недопустимими доказами, оскільки, вони були виготовлені працівниками поліції за допомогою технічних засобів наперед, ще до того, як взагалі з`явились особи у якості свідків і щось особисто пояснили.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена у його відсутність, та не отримана ним про її існування йому стало відомо випадково лише в кінці грудня 2020 року з постанови Державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, з матеріалами справи ознайомився лише 06 січня 2021 року, а тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав просив її задовольнити та надав суду копію постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, в якій судом встановлено, що останній 22 вересня 2020 року о 22:20 год. по вул. Космонавтів в м. Вінниці, керував транспортним засобом TOYOTA TUNDRA д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року, апеляційний суд виходить з того що цей строк пропущено ОСОБА_1 з поважних причин та підлягає поновленню, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядалася без його участі, доказів направлення копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 доведено наявність об`єктивних причин, які перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Суд перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про її задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно із ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом встановлено, що за правопорушення яке зазначено в оскаржуваній постанові вже притягнуто іншу особу до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_2 .

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (пункт 2.9. «а» ПДР України).

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 031261 - 22 вересня 2020 року, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22 вересня 2020 року, які засвідчили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки; рапорту поліцейського роти № 2 взводу №1 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександра начальнику УПП у Вінницькій області ДПП Усеінову Р.С.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії серія ДПР18 № 031261 - 22 вересня 2020 року о 22 год. 17 хв., по вул. Космонавтів, 56 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA TUNDRA д.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку у повному обсязі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Однак апеляційним судом встановлено, що у цей же час і в цьомуж місці вказаним автомобілем TOYOTA TUNDRA д.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, щодо якого також складено протокол про адміністративне правопорушення та 20 листопада 2020 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова набула законної сили.

Тобто у ОСОБА_1 була відсутня будь-яка складова об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки технічно не можливо керувати одним транспортним засобом двом особам одночасно.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції направляв судові повістки за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, і вважав, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, у зв`язку з чим розглянув справу у його відсутність. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні конверт та судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду, що повернулись неврученими, з відміткою відділення поштового зв`язку, що адресат за вказаною адресою відсутній.

Отже, ОСОБА_1 не був і не міг бути належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим,

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Враховуючи наведене та те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031261 є недопустимим доказам вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин відсутній суб`єкт адміністративного правопорушення та не доведена вина ОСОБА_1 у його вчиненні, в зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованою та безпідставною, а тому постанова суду першої інстанції підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 апеляційним судом строки накладення адміністративного стягнення закінчилися.

За ч. 1 ст. 38 КУпАП, закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного Суду, по справі № 927/623/18 від 16.04.2019, відповідно до якої, застосування ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статті 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 251,252, 280, 283, 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин