ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/562/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна І.Є. в інтересах ОСОБА_1 від на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 25 липня 2021 року о 09 год. 19 хв. по вул.Мазепи в м.Тернополі керував автомобілем марки Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які виражались у різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, почервонінні шкірного покриву обличчя, порушенні мови, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810 та проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьмін І.Є. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду відносно його підзахисного скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду на колізію між ст.266 КУпАП, яка регламентує проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння та надає можливість огляду за відсутності двох свідків та порядоком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, який затверджений постанововю КМУ від 17.12.2008 року № 1103, у відповідності до п.8 якого у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Тобто вважає що вказаними законодавчими актами регламентовано процедуру огляду водія на стан спяніння та фіксування відмови водія від проходження медичного огляду, ст.266 КУпАП взагалі не регламентовано фіксування відмови водія від проходження огляду на стан спяніння за відсутності двох свідків, нею лише надано можливість проведення такого огляду за відсутності двох свідків.

Також вказує що відеозйомка не була безперервною та здійснювалась на портативний відеореєстратор, що є порушенням ч.3 р.1 та ч.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кіно зйомки, затв. наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованої у МЮ України 11.01.2019 року № 28/3299.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 25.07.2021 року, який відповідає вимогом ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини вчиненого правопорушення;

- направленні водія з метою виявленя стану алкогольного спяніння від 25.07.2021 року;

- відеозаписах з відеореєстратора та нагрудних камер ВО -00073 та з відеореєстратора службового автомомбіля, з яких вбачається факт керування водієм автомобілем, наявні ознаки алкогольного спяніння та його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного спяніння від 25.07.2021 року;

- постановою від 25.07.2021 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що слугувало підставою для здійснення зупинки транспортного засобу, яким він керував;

На вищезгаданих відеозаписах чітко зафіксовано дотримання поліцейськими процедури, передбаченої ст.266 КУпАП огляду водія на стан алкогольного спяніння та його відмова від проходження такого огляду, тому підстав вважати вказаний доказ недопустимим немає.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

У даному випадку застосуванню підлягає саме ч.2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції, а також положення Порядку, в частинах, що не суперечать цій нормі закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

За таких обставин, приходжу до висновку, що положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків стосується також і випадків, коли під час спроби поліцейського провести огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, останній відмовляється від такого огляду та висловлює свою незгоду не тільки проходити огляд на місці, а й у медичному закладі.

Відтак, зазначена відмова може бути зафіксована у відповідності до вимог зазначеної статті за допомогою відеозапису без необхідності залучення свідків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя