ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла начальника Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.05.2021 о 20 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат» р.н.з. НОМЕР_1 в м. Володимирі-Волинську, Волинської області на вул. Ковельській, навпроти буд. 106, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, зокрема білборд та дорожні знаки, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР

В судовому засіданні захисник Матвіїв В.М. просив провадження у справі закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Пояснив, що під час судового розгляду не встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР, а також не встановлено, що дії ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП. Встановлено, що саме невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам 1.10, 10.1, 10.2 ПДР перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП.

В судовому засіданні адвокат Бурда Д.П. просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п. 1.10, 12.4, 12.9, 12.3 ПДР.

Заслухавши пояснення, дослідивши всі докази в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд має з`ясувати її фактичні обставини, перевірити й оцінити усі наявні докази, встановити причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху України і настанням певних наслідків.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 12.1 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

У п. 12.1 ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За клопотанням ОСОБА_2 у справі призначалась комплексна експертиза відео-, звукозапису та інженерно-транспортна експертиза з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Із висновка експерта від 19.10.2021 № 3357/3338 встановлено, що однією з причин настання даної ДТП з технічної точки зору є факт виїзду автомобіля «Мітсубіші», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , із стоянки на проїзну частину дороги в момент, коли по проїзній частині рухався автомобіль марки «Фольксваген Пассат» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам 1.10 ( в частині значення терміну «дати дорогу»), 10.1, 10.2 ПДР перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП.

Також не встановлено, що дії ОСОБА_1 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 1.10, 12.4, 12.9, 12.3 ПДР та не встановлено причинний зв`язок із невідповідністю дії водія ОСОБА_1 вимогам ПДР та настанням ДТП.

Даний висновок експерта є повним, об`єктивним, а тому суд не вбачає підстав для ненадання йому доказового значення.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достатні докази, котрі б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР, котрі перебувають у причинному зв`язку із виникненням ДТП.

Оскільки протокол складено щодо ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 12.1 ПДР, однак висновком експерта не встановлено порушення ним таких пунктів ПДР, а також інших вимог ПДР, і не надано суду таких доказів, при цьому встановлено, що саме невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам 1.10 ( в частині значення терміну «дати дорогу»), 10.1, 10.2 ПДР перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП, тому суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/ А.А. Каліщук