Справа № 417/72/21
Провадження № 3/417/48/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г., розглянувши адміністративну справу за протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ №174230 та додані до нього матеріали, які надійшли із Марківського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Панченкове Свердловського району Луганської області, громадянина України, не працюючого, зареєстованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174230 від 21.01.2021 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 21.01.2021 року о 09 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 порушив умови самоізоляції, а саме: покинув місце самоізоляції, будучи особою яка перетнула державний кордон та прибув з держави із значним поширенням COVID-19, чим порушив вимоги п.3 п.2 Постанови КМУ №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року .

У судове засідання призначене на 02.02.2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки та розміщення оголошення на офіційному сайті Марківського районного суду Луганської області та телефонограмою.

Задля дотримання визначених ч.1 ст.277 КУпАП строків розгляд справ про адміністративні правопорушення, та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини з аналогічних питань, зокрема рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, в яких зазначено, що особа у розумінні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, приходжу до висновку про можливість розгляду вказаної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних та досліджених судом доказів.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 21.01.2021 року о 05 год. 00 хв. прибув до України з з Російської Федерації, де перебував близько року, після чого поїхав до Марківської лікарні для здачі тесту на COVID-19. Після здачі тесту приблизно о 09 год. пішов до Пенсійного фонду по своїм справам. Про те, що він повинен знаходиться на самоізоляції не знав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується його письмовими поясненнями (а.с.4), протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №174230 від 21.01.2021 (а.с.3), рапортом ДОП СП Марківського ВП ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Коротуна Є.Ю. від 21.01.2021 року (а.с.5) .

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11.03.2020 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» якою на території України встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено постановою № 1236 від 09.12.2020 року згідно якої карантин діє до 28.02.2021 року.

Згідно підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

21.01.2021 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 вказаних рекомендацій не дотримувався та самовільно залишав місця самоізоляції, отже його дії охоплюються диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Статті 34 та 35 КУпАП встановлюють обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено, а тому вважаю за доцільне та необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме 17 000 гривень.

На переконання суду зазначені вид та стягнення будуть відповідати меті ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.44-3, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави.

На підставі ч.2 ст.308 КупАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, в порядку примусового виконання цієї постанови стягнути з нього подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні 00 коп.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляціного суду через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя Т.Г.Логвіненко