Справа № 702/608/21
Провадження № 3/702/292/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

02.12.2021 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., за участі секретаря судового засідання Кольц І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від СПД №1 відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.10.2021 о 19 год 25 хв по вул. І.Франка в м.Монастирище керував мотороллером ROVER в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», відеозапис проводився відповідно до ст. 251 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково не заперечував, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проте вважає, що електроскутер не є транспортним засобом та його керування зумовлене нагальною потребою у допомозі доньці, яка не змогла завести автомобіль та він їхав їй допомагати.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, диск з відеозаписом події, суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортним засобам особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Об`єктивна сторона даного правопорушення містить дві складові, які підлягають доведенню це керування транспортним засобом та перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом доведена наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493036 від 19.10.2021, згідно з яким ОСОБА_1 19.10.2021 о 19 год 25 хв по вул. І.Франка в м.Монастирище керував мотороллером ROVER в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», відповідно до пояснень особи по суті порушення зазначив: " випив вина та їхав на електроскутері" (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 позитивний 1,09%о, в графі «З результатами згоден» зазначено - згоден та міститься підпис (а.с. 3);

- відеозаписом події до протоколу ДПР18 № 493036 від 19.10.2021 (а.с.4);

- роздруківкою даних приладу Драгер, згідно якого результат тесту № 5161 ОСОБА_1 від 19.10.2021 - 1,09%о (а.с.1).

При цьому, протокол не містить будь-яких заяв, зауважень, заперечень чи скарг особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять.

Щодо доводів ОСОБА_1 що електроскутер не є транспортним засобом суд зазначає наступне.

З документів, долучених ОСОБА_1 11.11.2021 до матеріалів справи (а.с.16-23), частина з яких не містить перекладу на українську мову, не вбачається, що електроскутер ROVER не є транспортним засобом.

Так, згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 при розгляді адміністративних справ, зокрема, ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 ПДР України.

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах першій-четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п.1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановлення на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатись дорогами загального користування.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Відповідно до п.2.13 ПДР України транспортні засоби категорії А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбус та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Отже, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття транспортний засіб та механічний транспортний засіб можна трактувати як два різні поняття: в широкому-транспортний засіб і в вузькому- механічний транспортний засіб.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

У ПДР України відсутнє визначення електроскутер, разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що електроскутер відповідає поняттю «транспортний засіб», оскільки призначений для перевезення людей, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП є водії транспортних засобів та судноводії.

Отже, суддя приходить до висновку, що електроскутер ROVER є транспортним засобом та є предметом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, з наявних у матеріалах справи доказів, що досліджені під час судового розгляду вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, в результаті повного, всестороннього та об`єктивного їх дослідження, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена наявними матеріалами і в його діях є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини та вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки, згідно довідки СПД №1 відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області № 2987/54/01-2021 від 20.10.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.08.2017 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «А», «А1», «В», "В1",«С», «С1» та даний вид стягнення є безальтернативним.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 23, 24, 34, 35, ч.1 ст.130, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Суддя Ю.М. Жежер