Справа № 583/4198/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року до Охтирського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали за № 583/4198/20 пр. № 3/583/1530/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 583/4197/20 пр. № 3/583/1529/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Постановою суду від 29.12.2020 року вищевказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 236636 від 08.11.2020 р., складеного інспектором СРПП № 3 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Альохіним Р.М., ОСОБА_1 08.11.2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Охтирка по вул.. Пушкіна, 62 керував автомобілем Fiat Doblo днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ з використанням спеціального приладу газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДПР18 № 236635 від 08.11.2020 р., складеного інспектором СРПП № 3 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Альохіним Р.М ОСОБА_1 08.11.2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Охтирка по вул.. Пушкіна, 62 керував автомобілем Fiat Doblo днз НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив з`їзд на ліве узбіччя, де допустив наїзд на електроопору, в результаті ДТП транспортний засіб та ЛЕП отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив дійсно 08.11.2020 р. близько 21-22 год. на автомобілі, який належить його сину, приїхав до свого товариша і вони разом випивали алкогольні напої. Потім він ( ОСОБА_1 ) зателефонував своєму синові, щоб той забрав його. Син приїхав, сів за кермо автомобіля і вони разом поїхали на дачу. По дорозі по вул.. Пушкіна біля кафе «Корона» син не впорався з керуванням та в`їхав в електроопору, в автомобілі пошкодився акумулятор. Син пішов за евакуатором, а він ( ОСОБА_1 ) залишився. Коли приїхали працівники поліції, вони запропонували йому ( ОСОБА_1 ) пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, бо не був за кермом. Також пояснив, що даний автомобіль Fiat Doblo днз НОМЕР_1 належить його синові, і він ( ОСОБА_1 ) повідомляв працівникам поліції, що за кермом був його син ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, інспектора СРПП №3 Охтирського РВП Альохіна Р.М., вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вказаних правових актів огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиними доказами вчинення адміністративних правопорушень є протоколи від 08.11.2020 р. (а.с.1, 14), які не підписані ОСОБА_1 і обставини викладені в яких заперечуються останнім.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчинення ДТП, матеріали справи не містять. Натомість, як стверджує ОСОБА_1 , автомобілем він не керував, за кермом перебував його син ОСОБА_2 .

Такі твердження ОСОБА_1 підтверджуються показами свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що 08.11.2020 р. ввечері близько 21.30 год. йому зателефонував батько та попросив забрати його від друга, бо він вже випив спитрного. Він ( ОСОБА_2 ) прийшов на вул. Мендєлєєва за переїздом, забрав батька, сів за кермо свого автомобіля та вони поїхали. Під час поїздки він ( ОСОБА_2 ) посварився зі своїм батьком, рознервувався, в результаті чого він не впорався з керуванням та заїхав у стовп. Внаслідок ДТП автомобіль було пошкоджено і він ( ОСОБА_2 ) пішов на вул. Дімітрова по евакуатор, а батько залишився на місці ДТП. На вул.. Дімітрова йому повідомили, що евакуатор поїхав на інший виклик, і він ( ОСОБА_2 ) повернувся на місце ДТП, там вже була поліція і оформлений на батька протокол. Він ( ОСОБА_2 ) говорив про те, що саме він був за кермом, але працівники поліції вже оформили протокол.

Крім того, інспектор СРПП № 3 Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Альохін Р.М. в судовому засіданні пояснив, що 08.11.2020 року він разом з напарником ніс службу в наряді на службовому автомобілі Шкода Рапід 09-51. Здійснюючи патрулювання у вечірній час близько 18-19 год. по вул. Пушкіна від школи № 9 в напрямку центра м. Охтирка площа Спортивна, проїхавши бар «Фазан» на заокругленні дороги він ( ОСОБА_3 ) помітив, що хтось подає знак фонариком. Щоб з`ясувати, що сталося, він зупинив автомобіль та побачив, що з лівого боку дороги біля електроопори стоїть автомобіль білого кольору Fiat та біля автомобіля знаходилися два чоловіка, які про щось сперечалися між собою. Коли він ( ОСОБА_3 ) вийшов зі службового автомобіля, то побачив, що авто Fiat здійснило наїзд на електроопору, біля опори лежав обірваний провід, автомобіль було пошкоджено. Потім один з чоловіків кудись пішов, а інший залишився. Він ( ОСОБА_3 ) підійшов до того чоловіка, який залишився біля автомобіля Fiat, на його запитання чоловік назвав свої прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 , та сказав, що він - пасажир автомобіля. А на запитання про те, хто водій, ОСОБА_1 відповів, що керував автомобілем його син. Так як ним ( ОСОБА_3 ) у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, то йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній в присутності понятих відмовився, після цього було запропоновано проїхати на огляд до лікарні, але ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи, що він не керував автомобілем і нічого підписувати не буде. Однак він ( ОСОБА_3 ) склав протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП., так як іншої особи, яка керувала даним автомобілем, встановлено не було. ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль належить його сину. Після цього приїхали працівники Сумиобленерго, які обстежили місце події та виявили, що електроопора не пошкоджена, і що їм шкоду не було заподіяно. Через деякий час на місце події підійшов молодий чоловік, який назвав своє прізвище, імя та по батькові, і повідомив, що саме він керував ТЗ і потрапив в ДПТ, і що потім він пішов з місця події, щоб знайти евакуатор. Як потім зясувалося, це був ОСОБА_2 власник ТЗ Fiat Doblo днз НОМЕР_1 . Так як матеріали були вже складені, він ( ОСОБА_3 ) поїхав далі патрулювати місто.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 ст. ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова