Справа № 339/381/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого
за ст.122-4, 124, ч.2 ст.130, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
19 листопада 2020 року близько 01 год. 17 хв. в нічний час ОСОБА_1 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково, пояснивши, що брат ОСОБА_4 привіз його на своєму автомобілі до будинку його знайомої дівчини ОСОБА_2 з метою вияснити стосунки, до якої він і телефонував, домовляючись про зустріч з нею. Після того, як ОСОБА_2 відмовилася вийти до нього, брат залишив його в автомобілі, забравши ключі з собою. Він, перебуваючи в салоні автомобіля на подвір"ї ОСОБА_2 , продовжував до неї телефонувати. Коли він сидів а автомобілі, то приїхали працівники поліції за викликом бабусі дівчини ОСОБА_3 .
Між ним та ОСОБА_2 її бабусею ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої він обзивав їх нецензурними словами
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила про те, що 19 листопада 2020 року в нічний час близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , в якому вона проживає разом з бабусею ОСОБА_3 , виражався нецензурною лайкою в їх сторону.
ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася, хоч суд вживав заходи щодо її виклику, направляючи двічі судові повістки (а.с.91, 101).
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується наступними матеріалами справи, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачеого ст. 173 КУпАП, а саме:
- даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2020 року ВАБ № 262858, в якому вказано, що ОСОБА_1 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою даним громадянам, внаслідок чого порушував громадський порядок і їх спокій (а.с.64);
- письмовою заявою ОСОБА_2 від 19 листопада 2020 року, в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її письмовими поясненнями про те, що ОСОБА_1 19 листопада 2020 року близько 00:00 год. на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 словесно погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, ображав її та бабусю ОСОБА_3 (а.с.65; 67);
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 19 листопада 2020 року близько 00:00 год. вона перебувала вдома, ОСОБА_1 дзвонив її на телефон, і просив, щоб вона відпустила її внучку ОСОБА_2 гуляти. Але, ні вона, ні внучка не хотіли виходити. Після чого він заїхав автомобілем на подвір`я і став словесно погрожувати її внучці та висловлювався нецензурною лайкою (а.с.66).
Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Диспозицію ст.173 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, яким є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне хуліганство, а саме в нічний час, по місцю проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виражався до них нецензурною лайкою, чим порушив їх спокій та громадський порядок.
Санкція ст.173 КупАП, передбачає накладення штрафу відтрьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст. 23, 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини у вчиненому.
При таких обставинах, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно санкцiї ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 454 грн.
Окрім того, на розгляд суду поступили і ще три протоколи про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2020 року серіїї ДПР18 № 500008 (за ч.2 ст.130 КУпАП), № 500083 (ст. 124 КУпАП), № 500084 (ст.122-4 КУпАП), з яких вбачається, що 19 листопада 2020 року о 00 год. 00 хв.ОСОБА_1 по вул. О.Степанівни,15 в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.10 а, 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголь з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Крім того, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеві ворота, внаслідок чого автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками та залишив місце пригоди .
18 грудня 2020 року захисником ОСОБА_1 Андрійович Я.А. подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності події і складу адміністративного проступка (а.с.80-84).
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що 18 листопада 2020року він попросив свого брата ОСОБА_4 , який має в користуванні автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 ,відвезти його до своєї дівчини ОСОБА_2 , щоб забрати її з роботи. Але, приїхавши до неї на роботу, вони посварилися і він повернувся додому. Вечером він знову попросив брата відвезти його до будинку ОСОБА_2 , щоб вияснити стосунки та помиритись.
ОСОБА_4 привіз його на своєму автомобілі до будинку ОСОБА_2 . По дорозі він телефонував до неї, але вона не відповідала на його дзвінки. Брат на вказаному автомобілі, перебуваючи за рулем, привіз його до будинку, де проживає ОСОБА_2 , а він, вийшовши з автомобіля, відкрив ворота, і автомобіль заїхав на подвір"я. В цей час він продовжував телефонувати ОСОБА_2 , яка, піднявши трубку, відмовилася вийти до нього. Тоді брат сказав, що йому теж треба йти до своєї дівчини, яка проживає по сусідству (через три будинки). Він попросив у брата, щоб залишив йому автомобіль і він буде чекати в ньому, поки не вийде ОСОБА_2 . Брат, забравши ключі від автомобіля, пішов до своєї дівчини, а він пересів за кермо автомобіля та продовжував дзвонити до ОСОБА_2 . Через деякий час (приблизно півгодини), коли він продовжував сидіти в салоні автомобіля, то почув, що хтось стукає у вікно машини та світить фонариком. Це були працівники поліції, які стали вимагати у нього пройти огляд на стан сп"яніння. Однак, він їм пояснив, що відмовляється, оскільки немає ключів від машини і нею не керував. З приводу пошкодження воріт, то зауважив працівникам поліції, що він відремонтує паркан тільки в тому випадку, якщо доведуть, що це він пошкодив. Працівники поліції не оглядали ні автомобіль, ні металеві ворота на предмет пошкодження. Ніяке ДТП він не вчиняв та не залишав місце пригоди, оскільки не керував автомобілем, а тому свої вини не визнає.
Свідок ОСОБА_2 з приводу вказаних подій пояснила, що 19 листопада 2020 року близько 00:30год., коли вона перебувала у будинку (спала) по місцю проживання, коли їй на телефон став надзвонювати ОСОБА_1 , для того, щоб вона вийшла на вулицю. Оскільки вони посварилися, то вона не відповідала йому на телефонні дзвінки.
Тоді побачила через вікно, що до будинку під`їхав автомобіль та став «вигазовувати», а ОСОБА_1 продовжував їй надзвонювати, вона відчула звук і зрозуміла, що автомобіль заїхав у браму. Вона відмовилась виходити до нього, повідомивши йому по телефону, а потім виключила телефон. Після чого він став в дзвонити її бабусі ОСОБА_3 та сигналити і бабуся попросила, щоб вона викликала поліцію.
Коли приїхали працівники поліції, то зайшли на подвір`я і стали з"ясовувати у ОСОБА_1 (який перебував у салоні автомобіля) чому він заїхав у паркан. Він відповів, що машина не його, він нею не керував. ОСОБА_1 став виражатися нецензурною лайкою, вони з бабусею та з працівниками поліції пішли в будинок для того, щоб складати протоколи.
Потім працівники поліції, повернувшись на вулицю, підійшли до ОСОБА_1 , щоб запропонувати йому пройти тест на алкогольне сп`яніння, однак він відмовився.
Освітлення на вулиці та біля будинку немає, хто саме був за рулем не було видно. Вони з бабусею встановили про те, що керував автомобілем ОСОБА_1 (повідомивши про це працівників поліції) виходячи з того, що він постійно телефонував їй, вказуючи, що іде до неї.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Як докази, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 ч.2 ст.130 КУпАП, працівником поліції долучено: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп"яніння, підписаний свідками, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп"яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції, матеріали відеофіксації.
З матеріалів справи вбачається, що протокол складений за ч.2 ст. 130 КУпАП з приводу того, що 19 листопада 2020 року о 00 год. 00 хв.ОСОБА_1 по вул. О.Степанівни в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України,керував автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголь з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .
Разом з тим, ч.2 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне вчинення правовопрушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до норм діючого КУпАП суд вирішує справу за обставинами, суттю та наслідком правопорушення, які викладені у протоколі.
В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500008, який долучено до матеріалів адміністративної справи, не зазначено про повторність скоєння ОСОБА_1 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, що є порушенням ст. 256 КУпАП.
Між тим, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.
Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом та з диспозицією статті КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Окрім того, вказаний протокол підписаний свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких і проводився огляд на стан сп"яніння.
Однак, вказані особи зверталися до працівників поліції з заявами щодо дій ОСОБА_1 , звинувачуючи його у пошкодженні воріт (а.с.30-33), а тому, вони не могли бути залучені, як свідки при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 .
Так, відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Отже, вказаний протокол, акт огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які складені за участю цих свідків, не є належними доказами у справі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , даючи пояснення, заперечував, що він керував 19 листопада 2020 року о 00.00 год. в м. Болехів по вул. О. Степанівни транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , вказуючи, що за кермом автомобіля перебував його брат ОСОБА_4 , житель с.Підбереж, здійснити допит якого не було можливості в зв"язку з його перебуванням за кордоном.
Тому доказуванню підлягає, серед іншого, й факт керування особою транспортним засобом.
Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.
Так, відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керуванням транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування транспортним засобом, передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах(а.с.18).
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Вищевказані відеозаписи дають можливість повно відтворити події та повністю підтверджують твердження ОСОБА_1 про те, що він дійсно не керував транспортним засобом о 00:00 год. по вул. О.Степанівни в м.Болехові 19 листопада 2020 року.
З відеозапису вбачається, як працівники поліції приїхали на подвір"я ОСОБА_3 за викликом ОСОБА_2 в 01 год.19 хв. та зафіксовано, як автомобіль стоїть без руху (двигун не включений). Працівник поліції підходить до автомобіля, з"ясовує у ОСОБА_1 , який сидить за кермом та говорить по телефону, чи має він посвідчення водія та встановлює його особу. ОСОБА_1 відмовляється вказати свої дані, їх називає свідок ОСОБА_3 , яка і викликала працівників поліції. Працівники поліції пропонують пройти тест на алкогольне сп"яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти тест, мотивуючи тим, що не не керував траспортним засобом, немає ключів та документів від автомобіля, а сів в автомобіль, оскільки замерз. (а.с.18)
Отже, сам же запис містить відомості про те, що ОСОБА_1 не визнавав факту керування цим транспортним засобом на протязі всього часу спілкування із поліцейськими, і з самого початку. Запис не містить однозначних фактичних даних, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме ним.
Відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце 19 листопада 2020 року коли транспортний засіб перебував на подвір`ї по вул. О.Степанівни, 15 в м.Болехів та ними не зафіксовано моменту зупинки автомобіля його руху, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
При цьому, оглядом відеозаписів не виявлено жодного моменту, на якому б було зафіксовано рух транспортного засобу або факт переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 чи знаходження останнього безпосередньо за кермом автомобіля о 00:00 годині, як про це зазначено в протоколі, а тільки вбачається, що працівники поліції, приїхавши на виклик ОСОБА_3 більше, як через годину 01год.19 хв., зафіксували про те, що транспортний засіб перебуває на подвір`ї, в якому сидить ОСОБА_1 та немає при собі ключів та документів на даний автомобіль.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила про те, що через відсутність освітлення на вулиці та біля будинку неможна було побачити хто саме керував вказаним автомобілем. Вона з бабусею ОСОБА_3 встановили, що керував автомобілем ОСОБА_1 , повідомивши про це працівників поліції, виходячи з того, що він постійно телефонував їй, вказуючи, що їде до неї.
З метою встановлення обставин щодо керування автомобілем саме ОСОБА_1 постановою суду від 13 січня 2021 року зобов`язано начальника Долинського ВП забезпечити явку в судове засідання працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які складали вищевказані протоколи ( а.с.95).
Однак, вказана постанова, яка отримана уповноваженою особою, не виконана з не відомих причин і працівники поліції не з"явилися в судове засідання (а.с. 100 ).
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, матеріали даної справи не доведено у поза розумний сумнів про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 19 листопада 2020 року о 00 год. 00 хв.по вул. О.Степанівни в м. Болехів .
Відтак, не відповідають дійсності обставини, викладені в протоколах № 500083 (ст. 124 КУпАП) № 500084 (ст.122-4 КУпАП), з яких вбачається, що 19 листопада 2020 року о 00 год. 00 хв.ОСОБА_1 по вул. О.Степанівни,15 в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.10 а, 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеві ворота, внаслідок ДТП автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого місце пригоди залишив.
Окрім цього, слід звернути увагу і на те, що відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Диспозиція ст.124 КУпАП, передбачає, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення є настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, внаслідок чого неодмінно повинен бути потерпілий, майну якого заподіяно пошкодження.
Разом з тим, в матерілах справи відсутня схема ДТП з фотофіксацією, в якій було б зафіксовано місце ДТП та, які саме пошкодження отримали автомобіль та огорожа у результаті ДТП, вчинення якої ставиться у вину ОСОБА_1 , як водія трапспортного засобу.
У зв`язку з цим слід дійти висновку, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП немає достатніх підстав також і через відсутність обов`язкового елементу об`єктивної сторони цього правопорушення пошкодження транспортного засобу чи ін. майна.
За змістом ст.122-4 КУпАП, що також ставиться у вину ОСОБА_10 , адміністративній відповідальності підлягають водії транспортних засобів та інші учасники дорожнього руху, які на порушення встановлених правил залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Тобто за ст.122-4 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетною.
Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу чи іншого майна, що передбачено ст.124 КУпАП, тому він не може нести відповідальність і за ст.122-4 КУпАП, яка встановлює заборону водіям транспортних засобів залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Таким чином, матеріали даної справи не містять доказів, що саме 19 листопада 2020 року о 00 год. 00 хв.ОСОБА_1 по вул. О.Степанівни,15 в м. Болехів, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеві ворота, внаслідок чого автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження, залишивши місце ДТП
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Отже, суд, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124, ч.2 ст.130 КУпАП.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ст. 122-4,124, ч.2 ст.130, 173 КУпАП та керуючись ст. 283, 284 КУпАП,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев"ятнадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124, ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Суддя Головенко О.С.