Справа № 587/2343/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 орган видачі 5926 від 06.11.2019,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лопаткін О.В. зазначив, що його підзахисний просив проводити слухання справи у його відсутність, так як його інтереси в суді захищає адвокат, про час та місце розгляду повідомлений. Просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначав, що огляд ОСОБА_1 проводився з порушення процедури встановлення стану сп`яніння, оскільки прилад «Драгер Alcotest 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ, крім того відсутні докази, що він керував транспортним засобом, на відео автомобіль стояв.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення захисника Лохоня К.К, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2.9.А «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та встановлює різні покарання для водіїв та інших осіб.
Ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177829 від 02.11.2021, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП ( а.с.2), роздруківкою результатів тестування Drager Alcotest 6810, згідно якого показники алкоголю в крові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02.11.2021 час 14:37 год. становлять 1.75 проміле (а.с. 3), довідкою про надання інформації, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував(а.с.4), дисками з відеозаписом вчиненого правопорушення, яким встановлено факт керування автомобілем ОСОБА_1 , виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, його огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6810, ро`яснення його прав (а.с. 5,6).
Що стосується доводів захисника Лохоні К.К. щодо недозволенності застосування вказаного газоаналізатора на території України, то вони є безпідставними.
В контексті оцінки як доказу висновку спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», загальним правозастосовним актом є ст. 266 КУпАП, спеціальними Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, та акти, що регулюють дозвіл на застосування спеціальних технічних засобів МОЗ та Держспоживстандартом.
Законодавцем визначено, що виключно та вичерпно вказаними нормативно-правовими актами регулюється елемент процедури доказування за ч. 1 ст. 130 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Умови законодавця до належності як доказу висновку спеціального технічного засобу про стан алкогольного сп`яніння відповідний дозвіл до застосування МОЗ та Держспоживстандарта (п. 6 р. І, п. 1 р. ІІ Інструкції), наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3 р. ІІ Інструкції).
Дотримання поліцейським як суб`єктом владних повноважень під час процедури доказування перелічених спеціальних умов, за умови дотримання приписів ст. 266 КУпАП, дає підстави вважати такий висновок належним та допустимим доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, поліцейським під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення була застосована належна процедура з дозволеним спеціальним технічним засобом, висновок якого є належним та допустимим доказом.
Як вже було зазначено, умовою належності доказу у провадженні по справі про адміністративне правопорушення є дотримання загальної процедури ст. 266 КУпАП та спеціальних приписів Інструкції та актів що регулюють дозвіл на застосування спеціальних технічних засобів МОЗ та Держспоживстандартом.
Будь-яких зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
За таких обставин показники Газоаналізатору Drager Alcotest 6810 можуть вважатися допустимим доказом, що дозволяє суду використовувати результати огляду за допомогою Газоаналізатору Drager Alcotest 6810, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Що стосується пояснень захисника Лохоня К.К. про те, що не він не керував автомобілем, суд вважає як намагання ухилитися від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Так як зі змісту наявного у матеріалах справи відеозапису на якому зафіксовано вчинене адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 сидить за кермом даного автомобіля, жодного разу не зазначає, що не керував автомобілем, на питання поліцейських, що трапилось, надає відповідь, що автомобіль занесло, на всі інші питання також надає відповіді, не оспорюючи, що саме він керував автомобілем. Власник автомобіля ОСОБА_2 також зазначає, що за кермом був саме ОСОБА_1 .
Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до довідки про надання інформації від 03.11.2021 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував( а.с.3)
Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки-дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , який не має посвідчення водія, дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко