Провадження № 3/219/3842/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2021 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Худіна О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з 2 сектору 3 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Артемівська Донецької області, українки, громадянки України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , освіта вища, діловод служби РАО, старший солдат військової частини НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу № 17/5/3-14п про адміністративне правопорушення від 20.10.2021 року: 20.10.2021 року в ході здійснення контррозвідувальних заходів з боку об`єкта контррозвідувального забезпечення 54 ОМБр, а саме військової частини НОМЕР_1 (м. Бахмут Донецької області), було встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 здійснювала в порушення встановленого законом порядку службового листування з використанням електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Місце скоєння: військова частина НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В свою чергу, діючим законодавством передбачено виключний порядок здійснення службового листування, тобто розповсюдження інформації, створеної органом державної влади, що зберігається на автоматизованих системах установи, який гарантує приналежність електронної поштової скриньки органу державної влади та відповідає степеню її захисту. Електронна поштова скринька « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку використовує ОСОБА_1 для службового користування, знаходиться на серверах, що перебувають у доменних зонах, що не відповідає вимогам вказаних нормативних актів, не гарантує її приналежність до відповідного державного органу і не забезпечує відповідний рівень захисту інформації.

В той же час, відповідно до п.2 ч. 2 постанови КМУ № 851 «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету» від 21.10.2015 року, посадові особи органів державної влади для здійснення службового листування повинні використовувати виключно електроні поштові скриньки, розміщені на серверах, які перебувають у доменній зоні «gov.ua» та «укр». Крім того, відповідно до п. 4 «Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних», затвердженого постановою КМУ від 12.04.2002 року № 522, органи виконавчої влади та інші державні органи зобов`язані реєструвати власні офіційні Інтернет ресурси (веб сайти) у домені «gov.ua», адреси електронної пошти повинні відповідати назвам їх доменів, тобто перебувати на серверах у доменній зоні «gov.ua».

ОСОБА_1 в порушення вимог встановленого порядку здійснює службове листування в електронній формі, чим вчинила триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнала, суду пояснила, що ніякого доступу до секретної інформації вона не має, ніякі дані вона не передавала і не передає. Більш того, у неї взагалі відсутня електронна скринька, ніколи така зареєстрована не була. Що стосується пояснень, які вона надала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, то ці пояснення були здійснені під психологічним тиском з боку посадових осіб, які проводили перевірку. Просила закрити провадження у справі.

У судовому засіданні у якості свідка було опитано ОСОБА_2 , який є керівником в/ч НОМЕР_1 у м. Бахмут Донецької області, та безпосереднім керівником ОСОБА_1 ОСОБА_2 суду пояснив, що при складанні протоколу особисто він присутній не був, але може пояснити, що ніякими засобами електронної скриньки ОСОБА_1 не користується і не користувалася, до її посадових обов`язків не належить передача даних засобами електронної скриньки.

За викликом суду, особа, яка складала адміністративний протокол, та особа, яка направляла до суду адміністративний матеріал, для надання пояснень не з`явились.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення № 17/5/3-14 п від 20.10.2021 року вказує, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

Ч. 5 ст. 212 6 КУпАП передбачає відповідальність за безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

В той же час в описовій частині протоколу вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, а саме: «здійснення незаконного доступу до інформації в інформаційних (автоматизованих) системах, незаконне виготовлення чи розповсюдження копій баз даних інформаційних (автоматизованих) систем», тобто вказана об`єктивна складова правопорушення передбаченого іншими частинами статті 212-6 КУпАП.

Більш того, до матеріалів адміністративної справи зовсім не долучено доказів на підтвердження яких би то ні було вимог ст. 212 6 КУпАП ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212 6 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.5 ст. 212 6 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.11.2021 року.

На постанову може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Худіна