Справа № 569/7607/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., з участю представника Рівненської митниці Державної митної служби України ЯрмолюкА І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Поліської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил № 0030/20400/21 від 10 лютого 2021 року вбачається, що 05.10.2018 року громадянин України ОСОБА_1 через Волинську митницю ДЕС. (МП «Ягодин»), ввіз товар: «легковий автомобіль марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 .

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі попередньої митної декларації типу ІМ40ЕЕ № UА205100/2018/016068 від 05.10.2018 року.

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 подав митним органам документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 06.09.2018 року, документ купівлі-продажу (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 02.10.2018 року, де вказано, що продавцем є Нідерландська компанія «AUTOMARKT BEVERWIJK» (Ringvaartweg, 7, Beverwijk, Nederland), покупцем «Obukhov Dmytro» (8 Berezna, 11, Koshativ, Ukraine).

У вказаному документі купівлі-продажу зазначено, що вартість автомобіля становить 900 євро.

09.10.2018 року декларант ПП «ВЕСТБРОК» () ОСОБА_2 на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС подав митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UА205100/2018/016299 для проведення митного оформлення автомобіля марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 .

До митного оформлення подано наступні товаросупровідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 06.09.2018 року, документ купівлі-продажу (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 02.10.2018 року. У вказаному документі купівлі-продажу зазначено, що вартість автомобіля становить 900 євро. Митне оформлення транспортного засобу проведено митницею ДФС за рівнем митної вартості на рівні 37 075,21 грн., або еквівалент 1 500,00 євро.

15.12.2020 року листом Галицької митниці Держмитслужби № 7.4/20- 06/7/31668 надіслано копію листа Департаменту протидії митних правопорушень Державної митної служби України № 20/20-02-01/7.4/2476 від 30.11.2020 року «Щодо відповіді митних органів Нідерландів» з копія документів.

В результаті опрацювання надісланої інформації та копій документів встановлено невідповідність даних, що містяться в доданих до звернення документах, даним заявленим при митному оформленні транспортного засобу на території України.

Зокрема, з`ясовано, що митними органами Нідерланди проведено розслідування та з`ясовано, що автомобіль марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 був проданий Нідерландською компанією «VWE Remarketing B.V.» через онлайн-аукціон до Литовської компанії «UAB Via Balt».

Вартість за яку був проданий транспортний засіб згідно рахунку фактури № VF-18.6.30773 від 06.09.2018 року становить 2 648,00 євро, що за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення становить 85 369,71 грн.

Вказані факти підтверджуються копіями документів наданими митними органами Нідерланди, а саме: копія рахунку фактури № VF-18.6.30773 від 06.09.2018 року.

Одночасно, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 06.09.2018 року, поданого до митного оформлення згідно МД типу ІМ40ДЕ № UА 205100/2018/016299 від 09.10.2018 року, власником автомобіля марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 є Нідерландська компанія «VWE Remarketing B.V.».

Про те, під час ввезення автомобіля марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 на митну територію України ОСОБА_1 подав документ купівлі-продажу (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 02.10.2018 року, виписаний іншою Нідерландською компанією «AUTOMARKT BEVERWIJK», з іншими відомостями щодо вартості транспортного засобу.

З цього слідує, що під час ввезення автомобіля марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 в Україну, громадянин України ОСОБА_1 свідомо приховав від митного контролю документи, на підставі яких був придбаний вказаний автомобіль (в яких вказана реальна вартість автомобіля), що в подальшому призвело до зменшення розміру митних платежів в сумі 9 636,46 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорт, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована у разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч. 1 ст. 467 МК України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

В поясненні від 10.02.2021 року громадянин ОСОБА_1 вказав, що придбав автомобіль «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 в Литві, отримав документи, які і подав до митного оформлення.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: легкового автомобіля марки «Renault», модель «Clio», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 вартістю 85 369,71 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів: документ купівлі-продажу (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 02.10.2018 року, що містить неправдиві відомості щодо продавця, покупця та вартості товару, неправдиві відомості необхідні для визначення його митної вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. До його початку від його захисника адвоката Бойчук О.П. до суду надійшли письмові пояснення, в яких остання вказує, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України ОСОБА_1 не визнає та просить суд закрити провадження у справі, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у її письмових поясненнях. Також просила суд проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Представник Рівненської митниці Державної митної служби України Ярмолюк І.М. в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил № 0030/20400/21 від 10 лютого 2021 року, просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням. При цьому згідно зі ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає у разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також його дійсної вартості.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Як зазначено у висновках ВСУ, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального права (постанова ВСУ від 09 квітня 2012 року, справа № 21-260а11), діяння, яке полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, або зменшення їх розміру, або несплата податків і зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків та зборів, за відсутності ознак злочину, не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії в певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлює результати такого контролю. Отже, зазначене порушення митних правил не є триваючим, а положення ст. 269 МК України надають лише можливість зміни, відкликання та визнання митної декларації недійсною у строк та порядку визначеному зазначеною нормою, тобто безумовно не свідчить про тривалість правопорушення, а лише надають змогу декларанту самостійно усунути його наслідки.

Відповідно до ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ст. 467 МК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За вищезазначених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 467, 483 МК України, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін