КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021року м. Київ

Справа 753/18206/21

Апеляційне провадження № 33/824/4729/2021

Категорія: ч.1 ст. 130

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Нечваль Яна Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року.

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №202478 від 28.07.2021 р., водій ОСОБА_1 28.02.2021 року о 13 год. 40 хв. керував автомобілем «BMW 320», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Тепловозна з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в кабінеті лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ПостановоюДарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Нечваль Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2021 року скасувати, провадження у справі № 753/18206/21 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Останній не відмовлявся від проходження такого огляду, а не зміг пройти огляд в запропонований йому спосіб, та просив провести дослідження крові та слини, проте йому було відмовлено і складено протокол.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до п. 3, 4, 7, 12, 13 розд. III Інструкції № 1452/735, передбачено, що заклад охорони здоров`я повинен бути забезпечений можливістю відібрати в особи для аналізу: слину, сечу, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров - у випадку неможливості відібрати вказані вище зразки біологічного середовища. Отже, не взявши у ОСОБА_1 інші зразки біологічного середовища (слина,сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук), хоча ОСОБА_1 пропонував їх здати, лікар грубо порушив вимоги чинного законодавства та унеможливив закінчення ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння. Тобто причиною переривання проходження ОСОБА_1 огляду на стан піяння стала не відмова ОСОБА_1 (якої взагалі не було), а дії лікаря, який відмовився виконуватиімперативні норми законодавства.

Крім того, вказує, що в порушено вимоги ст. 266 КУпАП, протокол не містить інформації про присутність свідків під час його складання та відповідних підписів.

08 листопада 2021 року захисник Сучков О.С. - ОСОБА_1 подав доповнення до апеляційної скарги , в обґрунтування яких посилався на нездійснення фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння, та на те, що оскаржувана постанова винесена не уповноваженим судом.

В судовому засіданні апеляційного суду 08.11.2021 року адвокат ОСОБА_1 - Сучков О.С. доводи скарги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 22.11.2021 року захисник ОСОБА_1 - Сучков О.С. не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с. 59)

Заслухавши доповідь судді, інспектора поліції Буслова О.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 4 Інструкції, визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 р. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, особа, яка отримала правовий статус водія, зобов`язана підтвердити відсутність у неї стану, зокрема, наркотичного сп`яніння, шляхом проходження відповідно до встановленого порядку огляду у закладі охорони здоров`я.

Такий обов`язок може бути незручним, певною мірою обтяжливим, однак в силу правового статусу водія та керування джерелом підвищеної небезпеки, така процедура є необхідною з метою охорони суспільних відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В контексті цих правовідносин суддя враховує позицію ЄСПЛ у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, де Європейський суд з прав людини у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Невиконання означеного обов`язку протягом передбачених ст. 266 КУпАП двох годин, за які організм людини об`єктивно здатен виробити зразки сечі, необхідні для лабораторного дослідження, свідчить про умисне ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №202478 від 28.07.2021 р. у водія ОСОБА_1 , поліцейськими було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які були зазначені в протоколі.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах.

Суд притягаючи ОСОБА_1 до адмінстативної відповідальності, вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознаки стану наркотичного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

У висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 28.07.2021 р., лікарем зазначено, що ОСОБА_1 28.07.2021 р. о 15 год. 30 хв. відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №202478 в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала, наявності та фіксації тих ознак наркотичного сп`яніння, через які, поліцейські направили особу для проходження огляду;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, з якого судом встановлено, що водію ОСОБА_1 , пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 , чітко відмовляється пройти огляд у спосіб визначений «здати медичні зразки у вигляді сечі»;

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про складення протоколу з порушеннями закону, так як в протоколі не зазначено двох свідків, присутність яких є обов`язковою при складанні протоколу, апеляційний суд відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейським на відеокамеру.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що відмова пройти огляд була зафіксована на відеозапис, зазначення показів двох свідків законом не вимагалась.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 1103 та пунктом 6 Розділу 10 Інструкції №1395 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2013 року ч.2 ст. 266 КУпАП викладена саме в тій редакції, що зазначена вище, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Частиною 3 прикінцевих положень зазначеного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року встановлено обов`язок Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Оскільки положення пункту 8 Порядку №1103 та пункту 6 Розділу 10 Інструкції №1395 передбачають обов`язкове залучення свідків під час огляду особи на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що зазначені норми Порядку №1103 та Розділу 10 Інструкції №1395 не відповідають чинній редакції ч.2 ст.266 КУпАП.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

У даному випадку застосування підлягає саме ч.2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції, а також положення Порядку № 1103 та Розділу 10 Інструкції №1395, в частинах, що не суперечать цій нормі закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відтак, зазначена відмова може бути зафіксована у відповідності до вимог зазначеної статті за допомогою відеозапису без необхідності залучення свідків.

Щодо доводів скарги ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки був згоден його проходити, але він не зміг здати сечу на прохання лікаря, оскільки після прибуття до лікарні він з дозволу поліцейських сходив до туалету, апеляційний суд ставиться критично з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови у суді першої інстанції захисник Нечваль Я.В., посилався на те, що під час огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 не зміг здати зразки сечі у закладі охорони здоров`я.

Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції було дослідженого відеозапис з нагрудних камер поліцейських з якого вбачається, що у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не зазначив, що у нього є медичні перешкоди для здачі зразків сечі, не зазначив про певний хворобливий стан або наслідки певного хірургічного втручання, які б перешкоджали йому для здачі такого аналізу.

Так до місцевого суду та до апеляційного суду ОСОБА_1 не надано жодного медичного документа, який би вказував на неможливість здачі ним сечі у закладі охорони здоров`я, навіть в усній формі не зазначено про відповідний діагноз або хворобливий стан.

Наведені обставини додатково свідчать про наявність у ОСОБА_1 умислу на ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у формі пасивної відмови шляхом нездачі зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження.

Крім того, в суді апеляційної інстанції інспектор поліції Буслов О.В. зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час того як працівники поліції везли до медичного закладу ОСОБА_1 останній не просив дозволу сходити до туалету. Буслов О.В. також пояснив, що останній перед тим, як зайти до кімнати лікаря до туалету не просився та не ходив. З огляду на те, що працівники поліції обізнані про те, що в медичній установі дослідження можна зробити лише по аналізу сечі, вони роз`яснюють водіям, що до туалету вони можуть сходити після здачі матеріалу. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 не в перший раз доставляється до медичного закладу для проходження аналізу, відповідно також був обізнаний про те, що в разі не здачі ним сечі, інший аналіз в цій медичній установі можливості провести нема, а тому відповідно і відмовився здати такий аналіз саме з метою уникнення відповідальності за вчинене ним порушення.

Факт неодноразового складання протоколів про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 130 підтверджений інформацією наявною в загальному доступі в ЄДРСР, з якої вбачається, що Оболонським районним судом 09 жовтня 2020 року розглядався адміністративний матеріал № 756/10020/20, а також поясненнями Буслова О.В. , який пояснив в судовому засіданні, що , як до так і після складання протоколу в даній справі, щодо останнього вже двічі складався протокол по 130 і вже також має місце складання протоколу по ч. 2 цієї статті.

Всі вищенаведені обставини даної конкретної справи свідчать про те, що суддя районного суду вірно оцінила поведінку водія ОСОБА_1 , щодо не здачі біологічного матеріалу, та встановила, що така відмова не пов`язана з об`єктивними та суб`єктивними факторами, які б знайшли своє підтвердження, а мала місце лише з однією метою уникнення проходження відповідного тесту, та уникнення в подальшому через таку відмову відповідальності за вчинене порушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час перегляду відео з боді камер працівників поліції чітко і однозначно вбачається, що лікар КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" почав контакт із правопорушником, а отже отримав змогу клінічно встановити у ОСОБА_1 наявність ознак наркологічного сп`яніння.

Тому доводи апеляційної скарги щодо недостовірності висновку лікаря КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння без забору біологічного зразку не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Посилання апелянта у своїй апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції правил підсудності при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, так як відповідно до вимог ст.257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був направлений уповноваженою особою патрульної поліції для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва, а чинний кодекс України про адміністративні правопорушення не містять у собі норми щодо зміни територіальної підсудності на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, доводами апеляційної скарги обставини, встановлені судом при розгляді справи, не спростовані, допущення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції за результатами апеляційного перегляду не встановлено.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають, відтак апеляційним судом відхиляються посилання в апеляційній скарзі на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішення ЄСПЛ щодо принципу презумпції невинуватості.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Апеляційним судом враховується, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо невідповідності закону міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 рокущодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Нечваль Яна Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду О.В. Желепа