ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1841/21

Провадження № 3/293/2101/2021

23 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

захисника: Перегуди А.П., договір від 30.09.2021.

розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ААБ №229622 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №229622 від 03.09.2021 убачається, що гр. ОСОБА_1 03.09.2021 об 11 годині 05 хвилин, в смт Черняхів по вул.Володимирська, 11, кервував автомобілем OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Alkotest Drager" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під час відеозйомки за допомогою нагрудної бодікамери, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, пердбачене ч.1 ст.130КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

23.11.2021 за вх.6880 на адресу суду від захисника Перегуди А.П. надійшло клопотаня, згідно змісту якого останній просив здійснювати розгляд справи №293/1841/21 без участі ОСОБА_1 , оскільки останній бажає, щоб його позицію в судовому засіданні проголосив захисник.

23.11.2021 в судове засідання з`явився захисник Перегуда А.П.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

23.11.2021 за вх. ЕП-1264 на адресу суду надійшло клопотання від захисника Перегуди А.П., згідно якого останній просить провадженняя справі № 293/1841/21 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Подане клопоптання мотивоване тим, що дії поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним і необґрунтованим, без достатніх правових підстав, за відсутності належних доказів, із порушенням відповідних положень та приписів діючого законодавства.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння згідно положень інструкції про порядок виявлення у водіїв транспорних засосіб ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наголошує, що відмова пройти медичний огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського на місці зупинки транспортного засобу не являє собою склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 130 КУПАП.

Звертає увагу, що сам по собі факт відмови пройти огляд на місці зупинки ще не є підставою для притягнення водія до відповідальності за статею 130 КУпАП.

Наголошує, що огляд може проводитись не у будь-якому медичному закладі, а у закладі, який включено в Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення такого огляду та це перелік затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Зазначає, що проведення огляду в інших закладах заборонено законом.

Звертає увагу, що проходження огляду в закладі охорони здоров`я пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Зазначає, що у цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення.

Вважає, що лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Зазначає, що якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130КУпАП відсутні.

Крім того, звертає увагу, що до протоколу не долучено жодного доказу, який підтверджував факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспорнтим засобом.

Зазначає, що до матеріалів справи долучено СД диск на якому наявний один відеофайл невідомого походження, оскільки матеріали справи не містять інформації про технічний засіб, який здійснено даний відеозапис, зокрема інформації про його марку та модель, а також запис є фрагментарним.

Крім того, наголошує, що на відеозаписі чітко видно допущені порушення працівниками поліції вимог КУпАП, зокрема, що в порушення ст. 279 КУпАП невідома особа не представилась; не роз`яснила особі, яка бере участь у розгляді справи її права та обов`язки; не з`ясувала її анкетних даних; не запропонувала пройти огляд на стан сп`яніння на місці із застосуванням технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; не роз`яснив наслідків такої відмови та не надав можливості скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

За вказаних обставин, вважає, що докази у справі здобуті із порушенням закону, тому відсутні законні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, тому просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і скаладу адміністративного правопорушення.

Разом з тим долучену до матеріалів справи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2021, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стянення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн захисник вважає неналежним доказом, оскільки така постанова належним чином не засвідчена та у супровідному листі від 13.09.2021 про таку не зазначено.

Захисник Перегуда А.П. у судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання з підстав зазначених у вказаному клопотанні та просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Перегуди А.П., а також дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Продорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ході розгляду справи суд установив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 03.09.2021, складеного відносно ОСОБА_1 , видно, що останній 03.09.2021 об 11 годині 05 хвилин, в смт Черняхів по вул. Володимирська,11, кервував автомобілем OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Alkotest Drager" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під час відеозйомки за допомогою нагрудної бодікамери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, пердбачене ч.1 ст.130КУпАП.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №229622 від 03.09.2021, складений за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку зафіксована на технічні засоби відповідно до норм ст. 266 КУпАП та відповідний диск долучений до матеріалів справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з відео файлом Х700000_090311817_0359, який був досліджений у судовому засіданні, убачається, щопрацівниками поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення водієм ПДР, за відповідні порушення правид дорожнього руху ОСОБА_2 пригнуто до адмінінстарвтиної відповідальності про що свідчить постанова від 03.09.2021 (а.с. 3). З відеозапису видно що під час складання саме даної постанови у працівників поліції виникли підстави вважати, що у водія ОСОБА_1 присутні явні ознаки алкогольного сп"яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огля на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, однакОСОБА_1 відмовився. Уподальшому ОСОБА_1 в усному порядку запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогогольного сп"яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився. На запитання працівника поліції щодо вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вживав спиртні напої.

Тому, що стосується висловлених стороною захисту доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , суд вважає такі доводи помилковими, оскільки вони спростовуються тим, що правопорушник на місці зупинки транспортного засобу на неодноразову вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі категорично відмовився від проходження такого огляду.

Той факт, що працівники поліції помилково огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп"яніння назвали "медичним оглядом на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу" не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння. Тим паче з відеозапису чітко зрозуміло, що огляд на стан алкогольного сп"яніння пропонувався пройти на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Алкотест Драгер", вказані пропозиції працівників поліції є чіткими не містять під собою якогось подвійного підтексту.

Відповідно п.п. 1,6 розділу ІІІнструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Саме з врахування положень вищезазначеної Інструкції, за наявності ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, працівником поліції було правильно запропоновано останньому пройти огляд на стан сп"яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі, оскільки, у такому випадку, іншого порядку проведення огляду не передбачено.

Щодо доводів захисника з приводу відсутності письмового направлення на огляд, то законодавець не покладає на працівників поліції обов`язку вручення водієві письмового направлення на проходження огляду на стан сп`яніння і таке невручення не спростовує факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Тому позицію сторони захисту у цій частині заперечень суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за правопорушення, визначене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника про те, що ОСОБА_1 , не було роз`яснено права, передбачені ст.ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, то суд такі твердження вважає такими, що не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`янінння.

До того ж протокол про адміністративне правопорушення містить інформацію про роз`яснення цих прав та обов`язків, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ОСОБА_1 підписав даний протокол.

Крім того, суд також звертає увагу, що будь-якій особі при складені протоколу про адміністративне правопорушенення надається можливість надати особисті пояснення з приводу вчиненого правопорушення, однак в графі «Пояснення особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності, по суті порушення" ОСОБА_1 зазначено «пояснення надам в суді».

Окрім того, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту саме відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів про те, що доданий до матеріалів справи відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд вважає такі заперечння безпідставними, оскільки зі змісту відеозапису видно, що ознаки алкогольного сп"яніння у ОСОБА_3 були виявлені під час винесення постанови за порушення останнім ПДР. Вказана постанова долучена до матеріалів справи та матеріали справи не містять доказів оскарження такої.

Той факт, що така постанова належним чином не засвідченна не спростовує факту, що ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу керував таким. До того ж законність вказазної постанови в межах даної справи суд не встановлює.

Крім того, суд критично ставиться до доводів захисника щодо не зазначення в супровідному листі в якості додатку копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №825730 та вважає, що формальне не зазначення вказаної постанови в якості додатку не може бути смостійною підставою для виправдання дій ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами,а саме: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії БАБ №825730 від 03.09.2021 (а.с.3) та відеозаписом, здійсненим із бодікамери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи (а.с. 4).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Суд встановив, що поліцейським протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністравивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, заперечення захисника є безпідставними та не спростовують встановлених судом обставин щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За вказаних обставин клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 256,266, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та проголошений: 26.11.2021

Суддя Лось Л.В.