Справа № 503/1248/21
Провадження №3/503/769/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

16 вересня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098679, згідно змісту якого 16.09.2021 року о 00.35 годині ОСОБА_1 по вул. Ільницького в с. Лисогірка Подільського району Одеської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота і порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest № 0165 відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст заяви захисника адвоката Мартинюка Ю.М. від 09.11.2021 року. При цьому, у згаданій заяві захисник просив суд розглянути справу за його відсутності та присутності самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А свою чергу у письмовому запереченні від 08.11.2021 року та додатку до нього від 15.11.2021 року захисник просив суд закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення посилаючись на ті обставини, що фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення; матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на проведення огляду; а до самого протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції; а самі матеріали не містять зазначення технічного запису, яким здійснено відеозапис, що не відповідає висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а. У зв`язку із цим вважає, що при його огляді на стан сп`яніння, працівниками поліції порушено порядок проходження такого огляду. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, яка не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130КУпАП, то суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Водій ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ДАІ МВС 26.05.1990 року, згідно довідки від 06.10.2021 року, виданої начальником ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.7).

16.09.2021 року о 00.35 годині водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Ільницького в с. Лисогірка Подільського району Одеської області, був зупинений працівниками Національної поліції, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098679 (а.с.2) та матеріали відеозапису «0-02-05-87b933e4e901e3ca538d1fe1b710d75372e150cc0610eec41eebd0_fb058e6118cd42d6.mp4», що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.5) і досліджені судом під час судового розгляду.

Згідно змісту акту (а.с.6) у ОСОБА_1 була нестійка хода, різкий запах (чого саме, зокрема чи алкоголю, в акті не конкретизовано) з порожнини рота.

В свою чергу на відеозаписі «0-02-05-0d36f02f059bf928d6946d6aa1110f550c03dab8fadec3a3eb1be0051224a189_da2bae8efd7af970.mp4», долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на CD-R диску (а.с.5), який був досліджений судом під час судового розгляду, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Так, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно пункту 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки суду

щодо не зазначення технічного запису, яким здійснено відеозапис:

Суд не погоджується з доводами викладеними у письмовому запереченні стосовно наявності порушення при оформленні матеріалів з боку працівників поліції щодо не зазначення технічного запису, яким здійснено відеозапис під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки.

Суд вважає, що висновки викладенні в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а стосуються оцінки змісту оскаржуваних постанов по справам про адміністративні правопорушення, які були винесенні працівниками поліції за результатом розгляду конкретних справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, оформлення і розгляд яких віднесений до їх підвідомчості та врегульований Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, а тому не можуть бути застосовані до даної справи.

В свою чергу статтями 251 та 266 КУпАП не визначено конкретизації технічних засобів відеозапису, які поліцейський має застосовувати під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, або яких-небудь спеціальних вимог до них.

У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «0-02-05-87b933e4e901e3ca538d1fe1b710d75372e150cc0610eec41eebd0_fb058e6118cd42d6.mp4» та «0-02-05-0d36f02f059bf928d6946d6aa1110f550c03dab8fadec3a3eb1be0051224a189_da2bae8efd7af970.mp4», долучені до протоколу про адміністративне правопорушення на CD-R диску (а.с.5), які був досліджені судом під час судового розгляду, є належним і допустимим джерелом доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

щодо дотримання процедури огляду:

У відповідності до положень першого речення ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень пунктів 2 і 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також згідно до абзацу першого пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до пунктів 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

В свою чергу на відеозаписах «0-02-05-87b933e4e901e3ca538d1fe1b710d75372e150cc0610eec41eebd0_fb058e6118cd42d6.mp4» та «0-02-05-0d36f02f059bf928d6946d6aa1110f550c03dab8fadec3a3eb1be0051224a189_da2bae8efd7af970.mp4», долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на CD-R диску (а.с.5), які були досліджені судом під час судового розгляду, не є повною безперервною відеозйомкою діалогу ОСОБА_1 з працівниками поліції та відображають лише фрагменти процедури оформлення матеріалів на яких не зафіксовано безпосереднього роз`яснення ОСОБА_1 можливості пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, пропозиції йому пройти даний огляд за умов відмови від проведення огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу і самої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, для підтвердження вищенаведених фактів, що є порушенням статті 5 Розділу II та пункту 2 статті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Письмові документи в матеріалах справи також не містять підтвердження як факту пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, за умов відмови від проведення огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, так і факту відмови ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду.

Таким чином процедура огляду водія на виявлення стану сп`яніння була дотримана не в повній мірі, оскільки при відмові від проведення огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У такому разі, тільки відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я або відповідний позитивний результат огляду в закладі охорони здоров`я є підставами для притягнення особи за ст. 130 КУпАП, а не відмова від проведення огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як і не зафіксовано його відмову від огляду в лікарні.

При цьому, у відповідності до ч.6 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 213, 221, 246-247, 265, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути їх володільцеві, поклавши обов`язок по виконанню постанови в даній частині на Відділ поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко