Провадження № 3/344/5067/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196188 від 14.07.2021, слідує, що 14.07.2021 о 21 год 00 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Карпатська, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 14.07.2021 року в м. Івано-Франківську по вул. Карпатська його автомобіль поламався і він не зміг його завести. Залишивши автомобіль на місці поломки, він пішов до знайомих, де вживав алкогольні напої. Після чого подзвонив до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щоб вони приїхали і помогли забрати автомобіль. Коли він повернувся до автомобіля там вже були працівники поліції, які вказали, що автомобіль стоїть припаркований з порушеннями правил дорожнього руху. Він надав їм пояснення, що автомобіль зламався близько 2-х годин назад, а він пішов до знайомих. Вказав, що надавав поліції пояснення, що він керував автомобілем до вживання алкоголю, а тепер зупинений не був, тому він не є водієм транспортного засобу і підстав для проходження огляду немає. Із врахуванням зазначених порушень вимог чинного законодавства просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що 14.07.2021 року йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив під`їхати, бо його автомобіль поламався і він не може його завести, а також повідомив, що після того як автомобіль зламався вжив алкоголь, тому не зможе сам сісти за кермо.

Свідок ОСОБА_5 вказала, що 14.07.2021 року вона разом з ОСОБА_4 поїхали на вул. Карпатську, бо подзвонив ОСОБА_6 , що його автомобіль зламався. Коли вони приїхали, то автомобіль завести так і не змогли. Вона їхала разом з ОСОБА_4 , бо в неї є посвідчення водія і за кермо мала сісти вона, так як після того як автомобіль поламався ОСОБА_1 вживав алкоголь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196188 від 14.07.2021 до протоколу додається відео.

З долученого відео вбачається, що транспорнтий засіб рух не здійснює, водій надає пояснення, що автомобіль поламався близько двох годин тому та не заводиться. Він залишив автомобіль, після чого пішов до знайомих та вживав алкоголь. Від проходження огляду відмовляється, оскільки автомобілем не керував та зупинений працівниками поліції не був.

Крім того, як вбачається із долученого до матеріалів справи рапорту працівника поліції, який хоч і не є доказом, однак описує обставини складення протоколу, а саме, що по вул. Карпатська, 14 було виявлено т/з «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , який стояв посеред дороги. Водій ОСОБА_1 не може пояснити суть зупинки, також повідомив, що він керував транспорнтим засобом і залишив його близько 2-х годин тому і пішов вживати алкогольні напої.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР та диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 в даній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи та долучені до протоколу докази не містять відомостей, які б об`єктивно підтверджували факт керування ним транспортним засобом, та факту того, що він як водій відмовився від проходження огляду.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній мав змогу продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В той же час, відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до приписів ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Наявні у справі докази не є достатніми та не дають можливості беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як водій перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК