ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4515/21

провадження № 3/0285/2753/21

01 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

адвоката Семеньки В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 21.08.2021 о 04 год. 34 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Ю. Ковальського 2, керував автомобілем OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився.

Особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 , до суду не прибув. В судовому засіданні від 20.10.2021 вину не визнавав, пояснював, що автомобілем не керував, а знаходився за кермом у припаркованому транспортному засобі. Зазначив, що у зазначений у протоколі день, час та місці приїхав з с. Нова Романівка до м. Новоград-Волинський, щоб забрати свою дівчину і разом із нею їхати до м. Житомир. Працівники поліції його не зупиняли в русі, а під`їхали до нього, коли його автомобіль вже був зупинений ним самим.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного та пояснив, що працівники поліції безпідставно вимагали у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у русі його автомобіль не перебував і жодних порушень правил дорожнього руху він не допускав. Окрім того, сама процедури оформлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння була проведена поліцейськими з порушенням, зокрема, свідків, зазначених у протоколі, не було.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Після набрання чинності у лютому 2021 року Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків у разі застосування технічних засобів відеозапису. Таким чином положень щодо присутності свідків при проведенні огляду водія чинним законодавством не передбачено, а отже їх присутність у даному випадку законом не вимагається.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002215 від 21.08.2021, відеозаписом з фіксацією на ньому відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 жодного разу не заперечувалась та обставина, що він керував транспортним засобом, натомість від дачі будь-яких пояснень він відмовився та, окрім того, пропонував поліцейським вирішити питання без складання протоколу.

Посилання захисника на недопустимість, як доказів вини ОСОБА_1 , письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених у протоколі, до уваги не беруться, оскільки відсутність вказаних осіб на відео, яке не відтворює повного часу з моменту затримання до моменту закінчення процедури оформлення адміністративних матеріалів, не свідчить про те, що їх не було взагалі. В присутності зазначених осіб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що не заперечувалось ним самим ні під час складання протоколу, ні під час розгляду справи в суді. Сама його відмова зафіксована працівниками поліції за допомогою нагрудної камери і відсутність або присутність понятих чи свідків, які б додатково підтвердили даний факт, по суті є лише формальністю і жодним чином не спростовує правомірності адміністративного протоколу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, свідчили, що останній може перебувати в стані сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на процедурні порушення при складанні адміністративного протоколу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Порушень поліцейськими принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративного протоколу встановлено не було.

Протокол складений у відповідності до вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію».

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів не знаходжу.

В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 ,за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 , а також виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин