Справа № 443/1064/20 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г.
Провадження № 33/811/1828/20 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 15 серпня 2020 року о 23 год 15 хв в місті Жидачеві по вулиці Гніздичівській, 6, керував транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, із згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції однобоко досліджувалися докази, не вжито заходів для повного та всебічного з`ясування обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи, не допитано жодного свідка, при розгляді справи суд обмежився лише дослідженням наданих поліцією документів, які складені з явними ознаками службового підроблення. Вказує, що жоден з оцінених судом доказів не підтверджує факт керування ним транспортним засобом.

Крім того, правопорушник ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а копію згаданої постанови він отримав лише 02 грудня 2020 року.

Просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 447583 від 16 серпня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 15 серпня 2020 року о 23 год. 15 хв. в м. Жидачеві по вул. Гніздичівській, 6 керував транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, роздруківкою з приладу «Драгер», згідно якого встановлено у гр. ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю - 0,66 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 серпня 2020 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, результат тесту позитивний, письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно яких останній 15 серпня 2020 року, біля 22 год. 00 хв. в смт. Гніздичів в будинку батьків випив одну пляшку пива з батьком, після чого сів за кермо і поїхав додому, відеозаписом події з нагрудних камер працівників поліції, оглянутим в суді апеляційної інстанції та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 15 серпня 2020 року о 23 год. 15 хв., оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо тверджень правопорушника ОСОБА_1 про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 15 серпня 2020 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

Крім цього вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.