Справа № 324/1663/20
Провадження № 3/324/10/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі судді Кацаренко І.О., за участю секретаря судового засідання Божко В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм вантажівки ТОВ «Транс Баланс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ОБ №103205 від 14 грудня 2020 року, складений інспектором СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 14 грудня 2020 року о 01 годині 46 хвилин поблизу будинку №164 по вул.Державній у м.Пологи Запорізької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло; від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду подано клопотання, в якому просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог у клопотанні зазначив, що 14 грудня 2020 року приблизно о 01 годині 45 хвилин він разом зі своїми знайомими, проїжджаючи по вул.Державній в м.Пологи, поблизу будинку №164, був зупинений працівниками поліції. На прохання поліцейського він надав водійське посвідчення та свідоцтво. Поліцейський вказав йому вийти та переконатися, що на транспортному засобі відпав глушник та державний номерний знак погано освітлюється, що він і зробив без будь-яких заперечень. Також на вимогу поліцейського він відкрив багажник автомобіля для огляду. У подальшому поліцейський вказав йому підійти до патрульної машини з документами для складання постанови серії БАА №602735 за неосвітлений державний номерний знак. При складанні постанови поліцейський почав вказувати йому, що він нібито знаходиться в алкогольному чи наркотичному сп`янінні, на що він відповів, що ні алкоголь, ні наркотики не вживав. Зазначає, що після складання постанови серії БАА №602735 поліцейський почав одразу виписувати протокол серії ОБ №103205 за ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується проміжком часу між складанням двох документів, який становить 17 хвилин. Звертає увагу суду на те, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103205 від 14 грудня 2020 року зазначено, що він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як визначено ч.1 ст.130 КУпАП, що виключає відповідальність особи за ч.1 ст.130 КУпАП, так як чинним законодавством про адміністративне правопорушення не передбачена. Наявність ознак наркотичного сп`яніння є лише підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року. Як було ним зазначено, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що таким чином, склад правопорушення, що йому інкримінується, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП виключається. У протоколі суть правопорушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Формулювання «проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року. Виходячи з викладеного, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то він не може бути підданий адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми. Також зазначає, що у протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що він відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Також відповідно до Розділу ІІ п.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/732, затверджено форму бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак у матеріалах справи міститься направлення, яке не відповідає вимогам вказаної інструкції. Так, зокрема, у направленні для огляду на стан сп`яніння, яке долучене до матеріалів справи, не вказано номер направлення, час, дату. Крім того, у направленні для огляду на стан сп`яніння візуально видно, що інформація була написана різними особами. Коли та ким були здійснені такі дописи, невідомо. Також відповідно до правил, визначених п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу. Між тим, як вбачається із долученого до матеріалів справи DVD диску, відео є фрагментальною нарізкою, що є порушенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026. Зафіксовану на відеозапису подальшу його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння просить суд не приймати до уваги, оскільки відеоматеріали містять часовий проміжок, протягом якого відеозапис не здійснювався, а саме: перше відео починається о 01 годині 46 хвилин і закінчується о 01 годині 50 хвилин; другий відеозапис починається о 02 годині 55 хвилин і закінчується о 03 годині 01 хвилині; часовий проміжок, за який не здійснювалася відеофіксація, становить майже одну годину. При цьому зазначає, що перший відрізок відео закінчується тим, що поліцейський попросив ОСОБА_1 разом з документами підійти до їхнього патрульного автомобіля для складання постанови за неосвітлений державний номерний знак, друге відео починається майже після однієї години з того, що поліцейський просить його товаришів бути свідками відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Саме за цей проміжок часу поліцейський, знаючи, що бодікамера була вимкнена, а свідки сиділи на той час у машині, почав вказувати йому, що він нібито перебуває в алкогольному або наркотичному сп`янінні, хоча при цьому він зазначав, що алкоголь та наркотики не вживав та, крім того, те, що він працює водієм і кожного ранку він зобов`язаний пройти огляд. Зазначає, що він не заперечував пройти відповідний огляд у медичному закладі, крім того самим поліцейським було йому запропоновано вказати підставу для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а саме те, що зараз велика захворювання на коронавірус. При цьому зазначає, що поліцейським було некоректно роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду. Він не був достеменно обізнаним про такі наслідки та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Поліцейські не роз`яснювали йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, через що він не міг усвідомлювати, що може бути оштрафований у великому розмірі та позбавлений посвідчення водія. З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що його поведінка не є сумнівною, а є адекватною, він спілкувався із поліцейськими, при цьому логічно висловлював свої міркування. Зазначає, що протокол серії ОБ №103205 було заздалегідь складено працівниками поліції, що підтверджується такою обставиною: час складання протоколу зазначено 02 години 17 хвилин, а на відеозаписі зафіксований факт відмови водія при свідках о 02 годині 55 хвилин. Також у матеріалах справи є постанова серії БАА №602735, в якій зазначено час складання: 02 година 00 хвилин, що в свою чергу дає підстави вважати, що працівники поліції після складання постанови одразу виписали протокол серії ОБ №103205 і навмисно вмовили його відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, ввівши його в оману щодо наслідків такої відмови. Також зазначає, що від керування його не відстороняли та далі дозволили керувати транспортним засобом, хоча в такому випадку працівник поліції повинен був відсторонити його від керування і передати транспортний засіб іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії. У матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом, та які б свідчили про наявність у поліцейського правових підстав вважати, що він як водій перебуває в стані сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча виконання вимог ст.266 КУпАП це не право інспектора, а обов`язок. Враховуючи викладене, виникають сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія, однак все одно не відсторонили останнього від керування, всупереч складеному відносно нього протоколу.

У судовому засіданні 19 січня 2021 року ОСОБА_1 ознайомлений із ч.1 ст.130 КУпАП, суддею йому роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив пояснення та вимоги, заявлені ним у клопотанні, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний 19 січня 2021 року в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що ввечері 13 грудня 2020 року він з товаришем ОСОБА_3 перебували разом у кафе в м.Пологи, де вживали спиртні напої. Так як було вже пізно, то вони після 00 годин 00 хвилин зателефонували своєму знайомому ОСОБА_1 та попрохали останнього забрати їх звідти та розвезти їх по домівках, на що останній погодився. Надалі за ними приїхав ОСОБА_1 на своєму автомобілі та забрав їх. По вул.Державній в м.Пологи вони були зупинені працівниками поліції, причиною зупинки було те, що на автомобілі на багажнику не чітко читався номерний знак. Надалі поліцейськими був складений протокол та винесена постанова. Надалі поліцейські тривалий час про щось розмовляли з ОСОБА_1 . Він і ОСОБА_3 спочатку сиділи в автомобілі, потім вийшли та в їх присутності поліцейські стверджували, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, на що він категорично заперечував. В їхній присутності йому пропонували проїхати до Пологівської БЛІЛ, на що ОСОБА_1 також не погоджувався з причин того, що у лікарні багато випадків на захворювання короновірусу. Під час цього поліцейськими складалися якісь документи, які саме, він не пам`ятає точно, так як перебував у нетверезому стані. Також поліцейські записували його анкетні дані та повідомили, що вони будуть свідками, так як вже пізня година і нікого на місці зупинки транспортного засобу вони не знайшли.

Аналогічні показання у судовому засіданні 19 січня 2021 року надав свідок ОСОБА_3 .

При цьому суд зазначає, що при допиті свідків, а саме ОСОБА_2 , судом встановлювалися анкетні дані свідка, при встановленні яких було виявлено, що анкетні дані зазначеного свідка працівником поліції вказані невірно, а саме у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 14 грудня 2020 року зазначена дата його народження як « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », проте з паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , за яким судом була встановлена особа зазначеного свідка, судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , і його прізвище має правильне написання як « ОСОБА_5 », з чого вбачається, що поліцейським в порушення вимог ст.32 ч.1 п.5 Закону України «Про Національну поліції» особа ланого свідка встановлювалася не за паспортними даними, а зі слів свідка, і цей факт в суді не заперечувався самим поліцейським.

Допитаний у судовому засіданні 19 січня 2021 року інспектор СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що 14 грудня 2020 року о 01 годині 46 хвилин ним був зупинений автомобіль ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 із причини того, що його д/н не освітлювався. При складанні постанови про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці його очей не реагували на світло. Водієві було запропоновано проїхати до КНП «Пологівська БЛІЛ» для проходження медичного огляду на стан виявлення наркотичного сп`яніння, на що той відмовився. Так як вже було запізно та не було знайдено осіб, яких можна було б залучити у якості свідків, то ним було запропоновано особам, які перебували в автомобілі ОСОБА_1 , бути свідками. Всі дії, які були виконані працівниками поліції, проходили за участю цих свідків. Особи свідків він встановив з їх слів, тому йому не було відомо, що станом на 14 грудня 2020 року Де- ОСОБА_7 перебував у неповнолітньому віці.

У судовому засіданні 19 січня 2021 року захисник Савочкіна І.С. просила закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, вона просила суд врахувати клопотання ОСОБА_1 та також подала до суду клопотання, в обґрунтування якого зазначила, що у разі наявності свідка в момент вчинення правопорушення інформація про таку особу, її прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання повинні бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Посадова особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана записати всі відомості про особу з документів, що її посвідчують, при цьому не допускається вживання інформації зі слів самого свідка чи осіб, що знаходились поряд. Відповідно до п.5 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчує особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи у таких випадках: якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або ДТП, іншої надзвичайної події. При цьому зазначає, що на відеозаписі вбачається, що свідком був неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а поліцейський не просив свідка ОСОБА_2 пред`явити документи, що посвідчують особу. Звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про Національну поліцію» опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. Залучивши в якості свідка неповнолітню особу, відібрання у неї пояснень, як і допит, повинні проводитись в присутності законних представників, або педагога, чого дотримано не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, інспектора СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_6 , ознайомившись із поданими клопотаннями ОСОБА_1 та захисника адвоката Савочкіної І.С., дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис правопорушення, оцінивши надані до суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до таких висновків.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 з наступними змінами: п.3 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.7 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; п.13, п.14 - лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року (редакція від 08 лютого 2019 року) за №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про Національну поліцію», надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до суду надано: 1) протокол серії ОБ №103205 від 14 грудня 2020 року, складений 14 грудня 2020 року о 02 годині 17 хвилин по вул.Державній, м.Пологи Запорізької області, в якому зазначено, що 14 грудня 2020 року о 01 годині 46 хвилин водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, що не відповідає дійсності, так як із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучених в якості доказів, вбачається, що вони були запрошені в якості свідків лише о 02 годині 50 хвилин 14 грудня 2020 року; 2) направлення для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , яке не містить ані дати, ані часу та місця його складення; 3) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 14 грудня 2020 року о 01 годині 46 хвилин керував автомобілем ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 та мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагували на світло, порушення мови та координація рухів. Також вказаний акт містить записи про відмову від проходження огляду та про відмову від підпису акта, однак не містить ані часу, ані дати та місця його складення; 4) письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 14 грудня 2020 року, з яких вбачається, що вони 14 грудня 2020 року о 02 годині 50 хвилин були запрошені працівниками поліції в якості свідків відмови від проходження в КНП «Пологівська БЛІЛ» ОСОБА_1 , з чого вбачається, що вказані особи були запрошені в якості свідків вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103205 у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зазначає, що під час розгляду справи в судовому засіданні було встановлено порушення поліцейським вимог п.5 ч.1 ст.32 і ч.2 ст.33 Закону України «Про Національну поліцію» тим, що під час встановлення особи свідка ОСОБА_2 поліцейський встановив особу останнього зі слів самого свідка, що призвело, по-перше, до зазначення невірних дати його народження (в письмових поясненнях) і прізвища (як в письмових поясненнях, так і в протоколі про адміністративне правопорушення), і, по-друге, порушення порядку опитування неповнолітнього свідка; 5) диск з відеозаписом, на якому містяться два відеофайли, а саме: перше відео починається з 01 години 46 хвилин і закінчується о 01 годині 50 хвилин; другий відеозапис починається з 02 години 55 хвилин і закінчується о 03 годині 01 хвилині; часовий проміжок, за який не здійснювалася відеофіксація, становить майже одну годину. Із вказаних відеозаписів також вбачається, що факт відмови водія при свідках зафіксований о 02 годині 55 хвилин, однак у протоколі зазначено, що факт відмови від проходження огляду у присутності свідків мав місце о 01 годині 46 хвилин.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що у порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у вказаному вище протоколі, який сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказами на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, а потім вже відмовилась від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, з порушенням вимог ст.266 КУпАП є підставою для визнання огляду недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП), в наслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

У даному ж випадку, з матеріалів справи неможливо однозначно встановити час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, судом не залишено поза увагою і той факт, що процедура проведення опитування неповнолітнього свідка ОСОБА_2 була порушена, з чого вбачається, що його показання надані незаконно, а тому прийняти їх в якості доказу суд не може.

При цьому суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як було встановлено у судовому засіданні, що вони 14 грудня 2020 року після 00 годин 00 хвилин перебували у нетверезому стані, що підтверджується їхніми показаннями в судовому засіданні.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимими доказами протокол серії ОБ №103205 від 14 грудня 2020 року, складений інспектором СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; направлення для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 14 грудня 2020 року; відеозапис від 14 грудня 2020 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у даній ситуації зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст.255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, матеріали як докази за своєю суттю залишають місце сумнівам і, як наслідок, не узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного, так і нормам міжнародного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із порушенням поліцейськими процедури проведення огляду на стан сп`яніння, а також численними порушеннями вимог КУпАП і Закону України «Про Національну поліцію» при складанні письмових доказів суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 247, 268, 279, 283-285 КУпАП, ст.ст.32, 33 Закону України «Про Національну поліцію», суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.