Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1524/21
Провадження № 3/935/963/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.06.2021 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002540 від 01.06.2021, ОСОБА_1 01.06.2021 о 10:51 годині на автодорозі Теснівка-Старосільці керував транспортним засобом ВАЗ 210700, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», що підтверджується тестом № 216 від 01.06.2021, результати огляду становлять 0,66‰ проміле, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання 23.06.2021 ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що захисник не ознайомився із матеріалами справи.

У судове засідання 03.08.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яка зазначена у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.32/.

У судове засідання 17.08.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яка зазначена у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.36/.

У судове засідання 27.10.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яка зазначена у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.41/.

У судове засідання 16.11.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яка зазначена у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.42/.

У судове засідання 01.12.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яка зазначена у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.43/, до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю захисника в іншому провадженні.

До суду захисник Кузьмін Є. О. неодноразово подавав клопотання про перенесення розгляду справи, клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції, які судом були задоволені, однак з причин, незалежних від суду, судові засідання у режимі відеоконференції не відбувались.

Суд розцінює вказані клопотання, як такі, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та як спосіб уникнути адміністративної відповідальності. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 навмисно ухиляється від явки в судові засідання. Таку поведінку суд розцінює, як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу, з метою спливу строку, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення для застосування до нього адміністративного стягнення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та за наявності захисника, зважаючи на принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, для забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до клопотання захисника Кузьміна Є. О. про закриття справи, останній аргументує це тим, що працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, проте огляд ОСОБА_1 було проведено без присутності двох свідків, що є порушенням Порядку №1103 про направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Також захисник Кузьмін Є. О. зазначив, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду, а також не поставив власний підпис в акті огляду, що підтверджує те, що згода останнього з результатами огляду належним чином не зафіксована, що виключає можливість притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак посилання захисника про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обґрунтованими, адже проведення огляду ОСОБА_1 фіксувалося з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до другого фрагменту відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест не висловлював власну незгоду із результатами освідування, лише наприкінці відеозапису останній запропонував працівникам поліції «домовитись», і після цих слів відеозапис завершився.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002540 від 01.06.2021, результатом тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до якого результати огляду становлять 0,66‰ проміле та доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

Отже, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні 01.06.2021 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 01.06.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, на розрахунковий рахунок UA0006001, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко