Справа №489/216/21
Провадження №3/489/509/21
ПОСТАНОВА

іменем України

02 лютого 2021 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі-КУпАП),

встановив:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення №2/2021 від 04.01.2021 року, ОСОБА_1 будучи присяжною Ленінського районного суду м.Миколаєва, являючись суб`єктом на яку поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 30.04.2019 року подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2018 рік, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 3 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що судова система перш за все забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно з ч.3 ст.257 КУпАП у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Можливість визначення підсудності справи про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції задля подолання прогалин у праві, для забезпечення процесуальними гарантіями дії принципу всебічності, повноти й об`єктивності із посиланням на п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначена в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року по справі №784/335/17.

Враховуючи, що ОСОБА_1 виконує повноваження присяжного в Ленінському районному суді м. Миколаєва та приймає участь у вирішенні кримінальних та цивільних справ у складі суду разом із суддями, то з метою недопущення виникнення в учасників провадження сумнівів у неупередженості розгляду зазначеної справи та виходячи з пріоритету права особи на справедливий суд і своєчасний розгляд справи компетентним судом, суддя вважає за необхідне направити справу до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності.

Керуючись ст.7 КУпАП, ч.3 ст.257 КПК України, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя