Провадження № 3/727/5300/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Ярема Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2021 року до суду яка надійшла з Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ № 632523 від 27 жовтня 2021 року, гр. ОСОБА_1 , 27 жовтня 2021 р. о 12 год. 50 хв. являючись продавцем продуктового магазину за адресою АДРЕСА_2 допустила порушення карантинних норм, а саме відсутність мітки біля 10 м. магазину тобто соціальної дистанції 1, м згідно п.п.3 п.22 Постанови Кабінету Міністрів №1236 від 09.12.2021.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що в даному магазині не працює. Вказала, що власник попросив її допомогти, а саме посидіти в магазині 2 години, оскільки йому необхідно було від`їхати по справам, на що вона погодилась, тому що вони перебувають у хороших відносинах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, в зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 1 КпАП України основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу ,прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи записів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КпАП України .

Диспозицією ст.44-3 КпАП України адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 КпАП України є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч зазначених вимог, в протоколі не зазначено навіть назву магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Працівниками поліції не долучено доказів щодо того, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з приватним підприємцем чи власником магазину, який знаходиться по АДРЕСА_2 . Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення та у доданих до нього матеріалах, відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що саме на ОСОБА_1 покладені обов`язки по контролю за забезпеченням маркування в черзі.

При цьому, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, прилучено тільки її письмові пояснення в яких вона вказує, що власник попросив її працювати, так як він у від`їзді (а.с.2).

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення працівниками поліції не долучено.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, зібраними по справі доказами не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 допустила порушення карантинних норм, а тому в її діях відсутній склад правопорушення. Оскільки нею не було вчинено адміністративного правопорушення, тому провадження по справі належить закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст.1, 44-3, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 285, 287 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ярема Л.В.