Справа №586/757/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ситайло О. І.
Номер провадження 33/816/76/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 185-10 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Хурсенка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хурсенка В.М. на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. за те, що 17.09.2020 року об 11 год. 00 хв. на східній околиці смт.Зноб-Новгородське на території Середино-Будського контрольованого прикордонного району Сумської області був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" громадянин України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_2 не виконав неодноразову і наполегливу вимогу пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, припинити поведінку протиправної діяльності, що виразилась у погрозах, нецензурній лайці на адресу прикордонного наряду та спробі втечі від нього. Правопорушення здійснив в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185-10 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник Хурсенко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що з тексту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається жодної з кваліфікуючих ознак ст. 185-10 КУпАП а саме, злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України. Стверджував, що документи, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, на його думку є такими, які відповідно до ст. 251 КУпАП не можуть бути доказами у справі, оскільки: протокол адміністративного затримання, оформлений в порушення вимог ст. 254 КУпАП, так як був складений пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, оскільки в ньому відсутні відомості про час його складання; протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 , складений 17.09.2020 року, а протокол про адміністративне правопорушення 18.09.2020 року, що є порушенням положень ст. 261 КУпАП, при цьому в протоколі не вказані мотиви затримання, передбачені ст. 260 КУпАП, а запис «для з`ясування обставин правопорушення» не є мотивом затримання, а лише підставою, відповідно до ст. ч. 2 ст. 263 КУпАП. Також, апелянт зазначав, що в порушення вимог ч. 3 ст. 261 КУпАП, особа, яка склала протокол не повідомила своєчасно про випадок адміністративного затримання в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центр з надання безоплатної вторинної допомоги, а в якості понятих зазначено військовослужбовців, які є зацікавленими особами.

Також захисник Хурсенко С.О. звертає увагу, що рапорт не містить фактичних даних, передбачених ст. 251 КУпАП, і не є тим документом з доказовим значенням, який зазначений в переліку вказаної статті. Звертає захисник Хурсенко С.О. увагу і на те, що і при складанні протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.09.2020 року у якості понятих залучені військовослужбовці, які на думку апелянта, є зацікавлені особи, оскільки є підлеглими особі, яка складала протокол про адміністративне затримання.

Наголошує захисник Хурсенко С.О. і на тому, що військовослужбовець не є уповноваженою особою, яка має право направлення на огляд до медичного закладу для огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім цього, апелянт вказував, що суд послався у своєму рішенні на неналежні докази, які були зібрані вже після початку розгляду протоколу про адміністративне правопорушення з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України а саме відеозаписи надані в ході судового засідання представником Державної прикордонної служби України.

Більше того зазначав, що жоден зі свідків не підтвердив обставини, викладені у фабулі протоколу, жоден з них не повідомив що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали на їх вимогу свої документи та намагались від них втекти.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явився, проте з`явився його захисник Хурсенко С.О., який не заперечував проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього.

Вислухавши захисника Хурсенка С.О., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.09.2020 року серії СхРУ № 233499 17.09.2020 року об 11 год. 00 хв. на східній околиці смт.Зноб-Новгородське на території Середино-Будського контрольованого прикордонного району Сумської області був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" громадянин України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином ОСОБА_2 у складі групи осіб не виконав неодноразову і наполегливу вимогу пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу та припинити поведінку протиправної діяльності, що виразилась у погрозах, нецензурній лайці на адресу прикордонного наряду та спробі втечі від нього. (а.с.1).

Крім того, винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 17.09.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий та поміщений у спеціальне приміщення відділення інспекторів прикордонної служби «Сонич» відділу прикордонної служби «Глухів І катергорії» (тип Б) (а.с.7).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, підтверджується поясненнями заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Зноб-Новгродське (тип В) відділу прикордонної служби «Середина-Буда» І категорії (тип Б) ОСОБА_3 , з яких слідує, що о 08.00 год. 17 вересня 2020 року він отримав доповідь від прикордонного наряду «Прикордонний патруль», що в районі інформаційно-попереджувальної таблички виявлено сліди наїзду на контрольно слідову смугу транспортним засобом високої прохідності без перетину Державного контролю. В подальшому ним було очолено наряд «Група реагування» в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Прибувши на місце, перевіривши сліди вони почали пошук транспортного засобу та осіб причетних до порушення на Державному кордоні. В ході проведення пошукових дій було встановлено, що вказаний автомобіль, який здійснив порушення на Державному кордоні, може належити місцевому мешканцю. Надалі було здійснено пошук даного громадянина. Приблизно о 10.10 год. 17.09.2020 року в смт. Зноб-Новгородське, біля магазину «Караван» були виявлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння на автомобілі темно-зеленого кольору марки «Тойота», які на прибувший наряд прикорданників відреагували неадекватно, свистіли та кричали в адресу військовослужбовців. Після зупинки наряду, громадянин ОСОБА_1 , погрожуючи ножем почав наближатися до ОСОБА_3 , який з метою уникнення недопущення конфліктної ситуації наказав їхати до задніх воріт підрозділу. Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сіли в автомобіль за кермом якого був ОСОБА_1 та почали переслідувати підрозділ. При під`їзді до тилових воріт підрозділу автомобіль наряду був підрізаний автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , останні вийшли з машини та почали погрожувати прикордонному наряду фізичною розправою, на що ОСОБА_3 відійшов на два кроки від нього, зі словами «Не підходити, буде застосовуватись зброя!», з метою збереження свого життя та здоров`я військовослужбовців, останнім було зроблено один попереджувальний постріл вгору зі зброї «АКС-74». В цей час, ОСОБА_2 продовжував погрожувати фізичною розправою ОСОБА_3 та старшому прапорщику ОСОБА_4 . Після неодноразових погроз в адресу прикордонному наряду, вказані громадяни поїхали в невідомому напрямку. Приблизно о 10.30 17.09.2020 року старшим зміни прикордонних нарядів було викликано по лінії 102 наряд Національної поліції. О 10.57 год. 17.09.2020 року ОСОБА_3 надійшла доповідь від старшого зміни прикордонних нарядів про погрози прикордонному наряду «Прикордонний патруль» у складі старшого прапорщика ОСОБА_7 та прапорщика ОСОБА_8 про те, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які пересувались на транспортному засобі темно-зеленого кольору марки «Тойота» здійснили напад на прикордонний наряд, який повертався зі служби зі сторони кордону до підрозділу. Надалі, об 11 год. 00 хв. наряд під керуванням ОСОБА_3 вибули на місце подій та з застосуванням заходів фізичного впливу та спеціальних засобів браслетів металевих правопорушників було затримано. При цьому, затримані, нецензурно висловлюючись в бік військовослужбовців зі складу прикордонного наряду, здійснювали погрози фізичною розправою складу прикордонного наряду, особисто ОСОБА_3 та членам його сім`ї.

В подальшому приїхала слідчо-оперативна група Національної поліції.

Пояснення дільничного інспектора прикордонної служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора прикордонної служби ОСОБА_6 , старшини начальника групи логістики ОСОБА_4 , старшого техніка ОСОБА_5 та дільничного інспектора прикордонної служби ОСОБА_8 підтверджують пояснення, надані ОСОБА_3 відносно того, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при описаних вище обставинах не виконали законні вимоги працівників прикордонної служби та висловлювались на адресу прикордонного наряду нецензурною лайкою та погрожували їм фізичною розправою.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується також і рапортом заступника начальника віпс «Зноб Новгородське» (тип В) впс «Середина Буда» І категорії (тип Б) з персоналу ОСОБА_9 , в якому зафіксовано характер відбитки слідів протектору шин автомобіля, що були виявлені в ході огляду контрольно-слідової смуги на напрямку «Біла Берізка (Російська Федерація) Нововасилівка (Україна)»; фото таблицями місця наїзду на КСС 17.09.2020 року; порівняльною таблицею фото протектору шин встановлених на транспортному засобі «Тойота Ленд Крузер» зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 та фото відтиску на ґрунті, а також іншими фотознімками, від 17.09.2020 року (а.с. 30-39)

Також з пояснень свідків ОСОБА_10 вбачається, що 17.09.2020 року близько 10.20 год. біля магазину «Караван» в смт. Зноб-Новгородське бачив двох цивільних чоловіків та транспортний засіб типу «Джип». Цивільні чоловіки перебували в стані алкогольного сп`яніння та побачивши автомобіль прикордонної служби почали до нього бігти, нецензурно лаялися в бік службового автомобіля, кидали каміння. Автомобіль Державної прикордонної служби зупинився і з нього вийшов один військовий, побачивши якого цивільна особа побігла до військовослужбовця, при цьому погрожуючи йому. Після чого автомобіль Державної прикордонної служби поїхав, а «Джип» почав його переслідувати.

З пояснень ОСОБА_11 вбачається, що приблизно о 10.40 год. він був свідком того, що на вул. Руденька в смт. Зноб-Новгородське стояв автомобіль темно-зеленого кольору та два мотоцикли прикордонної служби. У двох військовослужбовців ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) виник конфлікт з цивільними особами з нецензурною лайкою та штовханнями. Пояснення свідка ОСОБА_14 містять аналогічні твердження.

Так, допитаний під час судового засідання суду першої інстанції молодший інспектор прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Зноб-Новгородське» (тип В) відділу прикордонної служби «Середина Буда» І категорії (тип Б) молодший сержант ОСОБА_6 , повідомив, що 17.09.2020 він перебував у прикордонному наряді «Група реагування», до складу якого увійшли: лейтенант ОСОБА_3 , старший прапорщик ОСОБА_4 та старшина ОСОБА_5 .

Після отримання повідомлення о 08:20 год. від прикордонного наряду «Прикордонний патруль» про виявлення слідів наїзду на контрольну слідову смугу транспортним засобом без перетину Державного кордону в районі інформаційно-попереджувальної таблички №2503-2505 на напрямку н.п. Нововасилівка (Україна) н.п. Біла Берізка (Російська Федерація), прикордонний наряд «Група реагування» розпочав проводити заходи з пошуку транспортного засобу та виявлення осіб, причетних до порушення на Державному кордоні. Під час опитування місцевих жителів було встановлено, що розшукуваний автомобіль марки «Джип» зеленого кольору ймовірно належить громадянину ОСОБА_2 , жителю смт.Зноб-Новгородське Середино-Будського району. З метою з`ясування обставин вчинення вищезазначеного правопорушення прикордонний наряд вирушив за місцем мешкання ОСОБА_2 , де їм стало відомо, що останній перебуває в центрі смт.Зноб-Новгородське.

Близько 10:10 год. прикордонним нарядом біля магазину «Караван» в смт.Зноб-Новгородське був виявлений ОСОБА_2 , який разом з ОСОБА_1 вживали спиртне, та автомобіль темно-зеленого кольору марки «Toyota». Вищезазначені громадяни, побачивши службовий автомобіль прикордонного наряду, відреагували на нього неадекватно: свистіли та кричали. Лейтенант ОСОБА_3 наказав водієві автомобіля, старшині ОСОБА_5 , розвернутися та зупинитися біля даного магазину, після чого вийшов з транспортного засобу, і в цей час ОСОБА_1 став наближатися до ОСОБА_3 , тримаючи в руках ніж, виражаючись нецензурною лайкою в його бік та погрожуючи останньому фізичною розправою. З метою уникнення конфліктної ситуації лейтенант ОСОБА_3 повернувся до службового автомобіля та наказав водієві повертатися до підрозділу. Відразу після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сіли в автомобіль темно-зеленого кольору марки «Toyota» та стали переслідувати прикордонний наряд.

Біля воріт підрозділу службовий автомобіль прикордонного наряду був підрізаний автомобілем темно-зеленого кольору марки «Toyota» під керуванням ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_2 вийшли з авто та стали погрожувати прикордонному наряду фізичною розправою, виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Лейтенант Токовенко О.Л. вийшов з автомобіля, представився та попередив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що в разі неприпинення ними протиправної поведінки ним буде застосована зброя. На що останні не відреагували, через що ОСОБА_3 , вбачаючи реальну загрозу в діях зазначених осіб для себе та своїх підлеглих, зробив попереджувальний постріл вгору зі зброї «АКС-74». Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зробили декілька кроків назад, та, висловлюючи погрози в бік ОСОБА_3 , членів його родини та інших членів прикордонного наряду, сіли в автомобіль та поїхали в невідомому напрямку. На вимогу ОСОБА_3 зупинитися та не залишати місце події останні не відреагували.

Близько 10:30 год. лейтенанту ОСОБА_3 надійшло повідомлення, що на прикордонний наряд «Прикордонний патруль» у складі: старшого прапорщика ОСОБА_7 та прапорщика ОСОБА_8 був здійснений напад ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Лейтенант ОСОБА_3 , очоливши прикордонний наряд «Група реагування» у складі: лейтенанта ОСОБА_15 , старшого прапорщика ОСОБА_4 , старшини ОСОБА_5 та старшого сержанта ОСОБА_16 , прибувши на місце події, побачили, як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 хапали членів наряду «Прикордонний патруль» за формений одяг та зброю, погрожували фізичною розправою. Вийшовши зі службового автомобіля, лейтенант ОСОБА_3 представився, пред`явив документи та попросив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надати документи, що підтверджують особу, документи на транспортний засіб, та припинити протиправну поведінку. Зазначені особи документи на вимогу не надали та продовжували погрожувати працівниками ДПСУ, внаслідок чого були затримані останніми із застосуванням металевих кайданків. Через деякий час приїхали працівники Національної поліції України.

Крім цього, молодший сержант ОСОБА_6 зазначив, що під час несення служби в прикордонному наряді він та його товариші по службі були вдягнуті у формений одяг з розпізнавальними знаками, службовий автомобіль також містить розпізнавальні написи та знаки, що свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час вчинення протиправних дій усвідомлювали, що погрожують та чинять опір саме працівникам Державної прикордонної служби України.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_6 .

В суді першої інстанції був допитаний в судовому засіданні в якості свідка і дільничний інспектор прикордонної служби 1 категорії групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Зноб-Новгородське» (тип В) відділу прикордонної служби «Середина Буда» І категорії (тип Б) прапорщик ОСОБА_8 , який повідомив, що 17.09.2020 разом зі старшим прапорщиком ОСОБА_7 повертались зі служби на службовому мотоциклі, а їм назустріч рухався автомобіль темно-зеленого кольору марки «Toyota», який перекрив їм дорогу. З даного авто вийшли два громадянина (як дізналися пізніше це були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та почали хапати їх за формений одяг та зброю, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи. Погрози були настільки реальні, що старший прапорщик ОСОБА_7 попередив останніх про застосування зброї «АКС-74», а прапорщик ОСОБА_8 здійснив відповідну доповідь. Після чого прибула група на чолі лейтенанта ОСОБА_3 , які здійснили затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 надав у суді першої інстанції пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_8 .

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено та як вбачається з постанови суду першої інстанції в судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що під час затримання його та ОСОБА_1 працівники Державної прикордонної служби України просили їх пред`явити документи для перевірки, на що останні пояснили, що навіщо надавати документи, якщо присутні один одному відомі.

Вказані обставини не заперечував і захисник Хурсенко С. О. під час апеляційного розгляду справи.

Суд, аналізуючи вищевказані пояснення працівників державної прикордонної служби, які були безпосередньо присутні на місці вчинення правопорушення, приходить до висновку, що вказані пояснення є правдивими, змістовними, логічними та категоричними й підтверджуються сукупністю з іншими зібраними в справі доказами та у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з дослідженого під час підготовки до апеляційного розгляду, відеозапису з оптичного диску ОСОБА_2 в кайданках лежить обличчям до землі і його утримують двоє військовослужбовців, при цьому ОСОБА_2 пручається та виражається нецензурною лайкою в бік працівників прикордонної служи. На іншому відео файлі зображено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які висловлюють погрози брутальною лайкою військовослужбовцям.

Тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, аналізуючи докази у справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Крім того, з відеозапису наданого ОСОБА_1 , наявного в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля воріт відділу прикордонної служби, військовослужбовці закривають перед ним ворота, а він викрикує погрози в їх бік та нецензурно виражається.

Зафіксована на зазначених відеозаписах поведінка ОСОБА_1 повністю спростовує доводи сторони захисту, а твердження апелянта щодо непричетності ОСОБА_1 до вказаного адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає нічим іншим, як способом уникнення адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта відносно незаконності оформленого протоколу, то суд апеляційної інстанції зазначає, що з долученого до справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол складено відповідно до вимог ст. ст. 254 і 256 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Не може суд апеляційної інстанції взяти до уваги мотиви апеляційної скарги ОСОБА_17 з приводу його тверджень щодо розбіжностей у часі складання протоколу та часу вчинення правопорушення, так як вказана обставина не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 та законність винесеної судом першої інстанції постанови.

Що стосується тверджень апеляційної скарги ОСОБА_17 відносно того, що військовослужбовець не має права направляти водія на огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, то такі доводи, на думку апеляційного суду, є безпідставними, оскільки в даному провадженні акт огляду особи на стан сп`яніння не є предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Необґрунтованими, на переконання суду апеляційної інстанції, є і доводи апелянта відносно того, що свідками оформлення протоколу затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей і документів були військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки вказані доводи не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Критично суд апеляційної інстанції ставиться і до доводів апелянта з приводу того, що в порушення вимог ч. 3 ст. 261 КУпАП, особа, яка склала протокол не повідомила своєчасно про випадок адміністративного затримання в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центр з надання безоплатної вторинної допомоги, а в якості понятих зазначено військовослужбовців, які є зацікавленими особами, оскільки в протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 зазначено, що про затримання особа було повідомлено його батька та регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги. Матеріалами адміністративної справи підтверджується також, що ОСОБА_1 особисто написав заяв, в якій добровільно відмовлявся від можливості отримання ним правової допомоги та хотів здійснювати свій захист з особистим адвокатом.

Що стосується тверджень апеляційної скарги ОСОБА_17 відносно того, що рапорти не можуть бути належним доказом у справі, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне, що доказами в справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються, окрім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо, та відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Доводи апелянта в частині того, що покази свідків не містять підтвердження обставини, викладених у фабулі протоколу, на думку колегії суддів є надуманими, оскільки вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП доведена в повному обсязі. При цьому покази свідків узгоджуються між собою та з матеріалами справи, є послідовним та логічними, о тому підстав не довіряти вказаним показам свідків як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги захисника Хурсенка С.О. в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Хурсенка С.О. на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.