Справа № 289/1941/21
Номер провадження 3/289/1252/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №530006 від 27.09.2021, 27 вересня 2021 року о 12 год. 00 хв. на 86 км автодороги «Київ Чоп» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes», з номерним знаком « НОМЕР_1 », який не відповідав вимогам ДСТУ №3650, так як не містив коду регіону, та не був перереєстрованим у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №1388, оскільки відповідно до реєстраційного документа серії ААЕ 062226 від 2013 року автомобілю присвоєно номерний знак НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП з наступних підстав.

Диспозиція ч. 7 ст. 121 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

За змістом ч. 6 ст. 121 КУпАП водію забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Отже, об`єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 було розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, становить саме повторна протягом року експлуатація транспортного засобу не перереєстрованого в Україні в установленому порядку, та з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Mercedes» з номерним знаком « НОМЕР_1 », окрім наданого працівником поліції фотозображення автомобіля «Mercedes» з вказаним номерним знаком, на основі яких можна б було стверджувати, що водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_1 , суду не надано.

Надана ж працівником поліції копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не містить відомостей про марку та модель транспортного засобу, а також серії та номеру цього свідоцтва.

Натомість, обґрунтування матеріалів справи фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

У даному випадку для підтвердження вчиненого ОСОБА_1 правопорушення працівник поліції відповідно до ст. 251 КУпАП не був позбавлений можливості надати будь-які інші фактичні дані, на основі яких було б можливо встановити винність даної особи у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

У свою чергу Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу згідно якого всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 7 ст. 121 КУпАП, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 266, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Кириленко