Справа № 758/241/21
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м.Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу касиром пекарні «Львівські пляцки»,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

12.01.2021 року до Подільського районного суду м. Києва від Подільського УП ГУНП в м. Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 371653 від 13.12.2020 року ОСОБА_1 13.12.2020 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Спаській, 5, будучи посадовою особою закладу громадського харчування «Львівські пляцки», допустила прийом відвідувачів після 22:00 год., чим порушила п.п.11 п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Крім цього, у фабулі адміністративного правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п.11 п.10 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції із внесеними змінами та доповненнями), відповідно до якого на території України на період дії карантину забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення долучено протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення ОСОБА_1 , від підпису яких вона відмовилася, пояснення ОСОБА_2 .

Спираючись на викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо долучених до матеріалів справи письмових пояснень, написаних працівником поліції від імені ОСОБА_1 , то суд їх до уваги не бере, оскільки остання відмовилася від підпису вказаних пояснень, а отже не погодилася із їх змістом.

Крім цього, у письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 вказав, що зайшов у заклад «Львівські пляцки» до товариша, який там працює, на момент приходу працівників поліції сторонніх осіб в приміщенні закладу не було, оскільки він не працював.

Будь-яких інших доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, - в матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. Д. Будзан