Справа №449/1462/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 м. Перемишляни

26.01.2021 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк Олександра Ярославівна розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу головним бухгалтером ПП «Житлобудінвест» та ПП «Ріел-інвест», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ПП «Житлобудінвест», порушила ведення податкового обліку, з порушенням встановленого порядку, а саме: ч.1 ст.163-1 КУпАП, встановлено завищення за серпень 2020 року суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 33425 грн, чим порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI (із змінами та доповненнями) від 02.12.2010 р., згідно акту від 05.11.2020 року №953/13-01-07-02/35749016. Окрім цього, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ПП «Ріел-інвест», порушила ведення податкового обліку, а саме: завищено бюджетне відшкодування ПДВ за серпень 2020 року на 72312,36, чим порушено п.200.1 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI (із змінами та доповненнями) від 02.12.2010 р..

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоч про час, місце та дату судового засідання повідомлялася належним чином.

Як вбачається із вимог ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, за умови, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 163-1 КпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оскільки, до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ч.1 ст. 163-1 КпАП України, то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи №449/1462/20 (3/449/16/21) та № 449/1560/20 (3/449/28/21) в одне провадження та присвоїти справі - №449/1462/20 (3/449/16/21).

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Слід зазначити, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення №274 серія ГУ ЛВ №004444 від 19.11.2020 р., №314 серії ГУ ЛВ №004426 від 03.12.2020 р., Витягом з акту позапланової виїзної перевірки від 05.11.2020 року №953/13-01-07-02/35749016, Актом позапланової виїзної перевірки від 09.11.2020 р. №1028/13-01-07-05/38357420, а також іншими матеріалами справи.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП доведеною повністю.

У відповідності до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох і більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті застосування адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33,36,40-1,163-1, 221, 283-285, 289 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Справу №449/1462/20 (3/449/16/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КпАП України та справу № 449/1560/20 (3/449/28/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КпАП України об`єднати в одне провадження та присвоїти справі - №449/1462/20 (3/449/16/21).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП Українита обрати їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`яти (5)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. (вісімдесят п`ять) гривень.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП Українита обрати їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі шести (6)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 грн. (сто дві) гривні.

У відповідності до ст. 36 КпАП Україниостаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі шести (6)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 грн. (сто дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна