Провадження № 3/679/75/2021
Справа № 679/1515/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 11.06.2013 року Славутським РС УДМС України в Хмельницькій області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , направлену за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №344746 ОСОБА_1 25.10.2020 року та 29.10.2020 року, будучи особою з підтвердженим діагнозом COVID-19 (ПЛР №221 від 24.10.2020 року позитивний), перебуваючи на самоізоляції, самовільно залишила місце самоізоляції, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , чим порушила п.п.3 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП визнала. Пояснила суду, що вона дійсно мала підтверджений діагноз COVID-19 і перебувала на самоізоляції з 24.10.2020 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 . Підтвердила, що 25.10.2020 року вона залишила місце проживання для того, щоб узяти продукти харчування на період самоізоляції, які знаходилися у дачному будинку. Однак, вказала, що під час поїздки вона ні з ким не контактувала, була в належним чином одягненій захисній масці на власному автомобілі. А, 29.10.2020 року вона залишила місце проживання для того, щоб звернутися до лікарні, оскільки у той день у них було погіршення стану здоров`я. Однак, дорогою до лікарні під час спілкування в телефонному режимі з сімейним лікарем, останній заборонила їхати до лікарні. Скерувала її до аптеки, де ОСОБА_1 купила всі призначені та необхідні ліки. Крім того, зазначила, що їздила вона на власному автомобілі, була у масці та нею були дотриманні усі заходи безпеки. Також ОСОБА_1 зазначила, що негативних чи шкідливих наслідків нікому не було заподіяно. В скоєному розкаюється, просила суворо не карати, при винесенні рішення врахувати її пояснення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).

Згідно змісту п.п.3 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641від 22.07.2020 року на території України на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Пунктом 20 (п.п. 2) Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року визначений перелік осіб, які підлягають самоізоляції, а саме: 2) особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом COVID-19 в легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №344746 від 03.11.2020 року;

- рапортом про реєстрацію заяви в ЄО за №4286 від 29.10.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.10.2020 року;

- довідкою завідувача Нетішинського міського лабораторного відділення ДУ «Хмельницький ОЛЦ МОЗ України» Кравчук Н.А. від 03.11.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.11.2020 року;

- копіями свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 24.02.2016 року;

- копією довідки МСЕК виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- консультативним висновком № 9411 від 17.05.2019 року;

- копією Епікризу виданого ОСОБА_1 ;

- копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 .

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей.

Разом з тим, згідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 33 КУпАП встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд, вважає, що даним правопорушенням, не завдано значних збитків державним і суспільним інтересам та громадянам, зокрема, життю та здоров`ю інших осіб.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе визнати це адміністративне правопорушення малозначним, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається вперше до адміністративної відповідальності, вважає за можливе застосувати положення ст.22 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, то вона звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.44-3, ст.ст.22, 221, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк