Справа № 462/5337/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1892/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Назаркевича Сергія Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП та оштрафовано на 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24 серпня 2020 року о 16.10 год. у місті Львові на вулиці Бр.Міхновських, 34, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник адвокат Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови с Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року, зазначену постанову скасувати та закрити провадження у справі, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що в свою чергу унеможливило та позбавило особу, яка притягається до адміністративної відповідальності реалізувати надані йому процесуальні права, зокрема, взяти участь в судовому засіданні, надати пояснення, подати докази, заявити клопотання в порядку ст.21 КУпАП, скористатися іншими правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Вказує, що судом порушено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме порушено право на справедливий і публічний розгляд справи, право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, використовувати юридичну допомогу захисника. А тому, на переконання апелянта, вказані порушення потягли за собою необґрунтоване застосування стягнення, а оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що ознак сп`яніння, які вказані в протоколі у ОСОБА_1 не було, що підтверджується відеозаписом події, у зв`язку з чим вимога працівників поліції про походження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння була безпідставною, а тому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з безпідставністю такої вимоги, однак всупереч поясненням ОСОБА_1 працівникам поліції було складено протокол в якому зазначено, що водій своїми діями порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що 19.10.2020 захисником Козакова А.В. було надіслано на електронну адресу суду клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення розгляду справи. 20.10.2020 на судове засідання з`явився адвокат Назаркевич С.М. та ознайомився із матеріалами справи, про що свідчить відмітка у справі про ознайомлення із матеріалами справи та захисником отримано копію відеозапису. Крім того, секретарем судового засідання було повідомлено про те, що у зв`язку із клопотанням, справа відкладається, та про наступну дату засідання буде повідомлено згодом повісткою або про дату засідання інформацію можна буде отримати на сайті суду. В подальшому захисник Козакова А.В. неодноразово цікавився про наявність дати засідання, однак інформація була відсутня.

10.12.2020 зайшовши в ЄДРСР захиснику Козакову А.В. стало відомо про наявність оскаржуваної постанови від 20 жовтня 2020 року. Таким чином, 20.10.2020 року розгляд даної справи в суді не проводився, захисник Козакова А.В. був повідомлений про відкладення розгляду справи, проте після спливу більше як півтора місяця часу, текст оскаржуваної постанови з`явився в ЄДРСР, та 11.12.2020 після ознайомлення з матеріалами справи текст вказаної постанови був отриманий захисником.

На переконання апелянта, до ОСОБА_1 доцільно застосувати заходи громадського впливу, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.05.2016, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався та вказане адміністративне правопорушення вчинив вперше; ОСОБА_1 бере активну участь в Міжнародному благодійному фонді «Загін Небайдужих», а саме на безоплатній основі здійснює перевезення дітей інвалідів, їхніх батьків у клініки, тощо, що підтверджується характеристикою.

Наголошує, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 після складання протоколу в приватному порядку в лабораторії «Сінево» здав кров на наркотичні засоби, а саме: амфетамін, каннабіноїди та кокаїн та отримав результати дослідження з негативним результатом, що підтверджує що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

На думку апелянта, зважаючи, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинив вперше та щиро розкаявся у вчиненому, трудовим колективом ПП «Ветмедкомплекс» було одноголосно прийнято рішення про взяття його на поруки з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу для вирішення питання про застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу.

В обґрунтування пропуску на апеляційне оскарження апелянт покликається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки станом на 11.12.2020 копія постанови не направлялася ОСОБА_1 чи його захиснику, про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисник дізналися 11.12.2020 після ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, звертає увагу на те, що в ЄДРСР вбачається,що оскаржувана постанова надіслана судом 02.12.2020 та оприлюднена 04.12.2020, тобто після спливу більше як півтора місяця часу текст оскаржуваної постанови, з яким можна було б ознайомитись дистанційно з`явився в ЄДРСР.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Назаркевича С.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника-адвоката Назаркевича С.М. щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539092 від 24 серпня 2020 року (а.с.1); висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду (а.с.4); рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону й УПП у Львівській області Голубець Ю.І. (а.с.6); відеозаписом події, яким дана належна правова оцінка, з чим погоджується і апеляційний суд.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів адвоката Назаркевича С.М. про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується негативними результатами дослідження крові на наркотичні засоби, а саме: амфетамін, каннабіноїди та кокаїн, проведеного 26.08.2020 в лабораторії «Сінево», то такі не заслуговують на увагу та розцінюється апеляційним судом як спосіб уникнення відповідальності за вчинене, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення 24.08.2020 адміністративного правопорушення в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується клопотання про закриття провадження у справі та передачу матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу ПП «Ветмедкомплекс» то таке, на думку апеляційного суду, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом закону таке звільнення від адміністративної відповідальності є не обов`язком, а правом суду, з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП.

Хоч ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому діянні, порушення вчинене ним вперше, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, бере активну участь в Міжнародному благодійному фонді «Загін Небайдужих», однак, враховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу.

Наведені адвокатом Назаркевича С.М. в апеляційній скарзі обставини як на підставу передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу враховуються при обранні адміністративного стягнення, однак такі не можуть бути безумовною підставою для застосування положення ст.21 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Назаркевичу Сергію Михайловичу строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк