ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6637/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 24.06.2021 року о 23 годині 17 хвилин по пр. Бажана 7 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов у встановленому законом порядку у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,37 %о. Так, ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 24.06.2021 не керував автомобілем, того вечора за кермом був його брат ОСОБА_2 .. Проїхавши станцію метро «Бориспільська» та виїхавши на пр. Бажана в сторону станції метро «Харківська» їх зупинили працівники поліції, хоча правил дорожнього руху не порушували. Вийшовши обидва з машини, поліцейські відразу почали вимагати документи на транспортний засіб, які були у ОСОБА_1 .. Коли ОСОБА_1 передавав документи, працівники патрульної поліції запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, так як був впевнений, що «Драгер» нічого не покаже. Також повідомив, що права йому не роз`яснялися.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та приведений до присяги, пояснив, що 24.06.2021 року приблизно о 23:00 год, керував автомобілем «ВАЗ 2107» по пр. Бажана в м. Києві. Між станціями метро «Бориспільська» та «Харківська», даний автомобіль зупинили працівники поліції. Про підстави зупинення не повідомили. Вийшовши з машини працівники поліції запитали документи, які знаходилися у ОСОБА_1 .. Коли ОСОБА_1 передавав їм документи, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера. ОСОБА_1 погодився тому, що був впевнений, що результат буде негативний. Але драгер показав 0,3 проміле. Після чого працівники поліції почали безпідставно звинувачувати ОСОБА_1 , що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, хоча це не відповідає дійсності. Під час зупинки автомобіля за кермом транспортного засобу був ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Не пояснюючи та не роз`яснюючи права свідку та ОСОБА_2 , працівники поліції відсторонили ОСОБА_2 від керування авто, хоча він ним і не керував та не збирався того вечора керувати. В ультимативній формі вимагали викликати іншого водія, який забере машину інакше автомобіль вилучать на штрафмайданчик. Вони виконала вимогу працівників поліції.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 203850 від 25.06.2021 року (а.с. 1), результат тесту на газоаналізаторі «Драгер Алкотест 6820» (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), пояснення свідків (а.с. 4), направлення на огляд (а.с. 5), розписку (а.с. 6), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Оглянувши запис з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що запис розпочато біля автомобіля патрульної поліції, тоді, як відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, запис має бути з початку правопорушення, а саме, починаючи із зупинки транспортного засобу. Крім цього, матеріали відео запису не містять доказів роз`яснень особі його прав та обов`язків. Також встановлено, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право у разі незгоди із приладом «Драгер», проїхати до медичної установи для огляду на стан сп`яніння і лікаря.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водіїв у стані сп`яніння.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол серії ААБ № 203850 не підтверджений доказами та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.В

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя