Справа № 404/499/21
Номер провадження 3/404/242/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 15.01.2021 року о 12 год. 12 хв. ОСОБА_1 будучи продавцем-консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 здійснила реалізацію забороненого на період карантину товару, а саме скоби для степлера 10, 4 мм, чим порушила п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 для розгляду справи 01.02.2021 року не з`явилася, своєчасно повідомлялася про час та місце розгляду справи (а.с.1, 28-30), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. Направила через канцелярію суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та розгляд справи без її участі. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, продаж товарів 15.01.2021 року вона не здійснювала, вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та матеріли справи не містять доказів її вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт (а.с.2), фіскальний чек (а.с.3), фотозображення (а.с.4), довідку ІПНП «АРМОР» (а.с.5).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Положеннями частини 1 статті 44-3 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Така диспозиція є бланкетною, яка лише називає саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ОСОБА_1 підпункту 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої (в редакції на момент події) в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім, в тому числі торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будучи продавцем-консультантом магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила реалізацію забороненого на період карантину товару.

До матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 будучи продавцем-консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є безпосередньо суб`єктом господарювання чи до її обов`язків входить регулювання роботи магазину. Також у матеріалах справи немає жодних відомостей про види товарів, які реалізовуються у вказаному закладі, та чи відносяться вони до виключних товарів, зазначених у підпункті 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, та на якій площі (чи не менш як 60 відсотків) здійснюється їх реалізація.

При цьому, суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася, не оглядалася, не встановлювалася, а пояснення у покупців магазину не відбиралися та до матеріалів справи не долучалися.

Також матеріали справи не містять жодних відомостей, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків за часу та обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення здійснила продаж скоб для степлера. Відповідно до фіскального чеку, що міститься у матеріалах справи, продаж вказаного товару здійснив службовець 8361, без зазначення прізвища та ім`я. А також у вказаному фіскальному чеку вказано «Адресна доставка Інтернет-замовлення», на яку взагалі не розповсюджується заборона, передбачена підпунктом 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року.

Фотознімок, долучений до матеріалів справи (а.с.4), на якому зображено невстановлену особу чоловічої статті із фіскальним чеком та скобами в руках на фоні місця для точки видачі Інтернет-замовлень, суд не може взяти до уваги оскільки він має невідоме походження та час здійснення, крім того з вказаного фотознімку не можливо встановити яке відношення до нього має безпосередньо ОСОБА_1 . Рапорт поліцейського (а.с.2) не зареєстрований та на ньому відсутня резолюція особи, якій він подавався. Тому такі докази не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом провини ОСОБА_1 та покладені в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Відтак, пояснення ОСОБА_1 у клопотанні про те, що вона не здійснювала продаж товару, вказаного у протоколі, а вказані дії вчинила інша особа, не спростовані, тому як доказ беруться судом до уваги та спростовують твердження, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.33, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло