Справа № 583/264/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, що був зареєстрований в АДРЕСА_1 , що проживав у АДРЕСА_2 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 13.01.2021 року о 17.33 годині знаходячись на 73 км. траси Н12, керував транспортним засобом марки АЗЛК 2140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів, від проходження медогляду на стан сп`яніння на місці події відмовився в присутності двох свідків, виявив бажання для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в Тростянецькій міській лікарні. В Тростянецькій міській лікарні від проходження медогляду відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повістки про виклик за адресою вказаною ним у протоколі, про причини неявки не повідомив.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положеньст.268 КпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності заст. 130 КпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності. Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки він за вказаною у протоколі адресою повістку не отримав, до суду не з`явився, про зміну місця проживання чи перебування будь-яким чином не повідомив, хоча і був знятий із реєстрації за попередньою адресою. Вважає, що останній таким чином уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п. 1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розцінюю як спосіб уникнути відповідальності. Тому вважаю можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Крім того факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 року серії ДПР18 №039891, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які, кожен окремо, пояснили, що у їхній присутності водій відмовився від проходження медогляду на стан сп`яніння на місці події виявив бажання на проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі. У суду немає підстав ставити під сумнів зазначені письмові пояснення, таких доказів суду не надано. Висновком медичного огляду від 13.01.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 в Тростянецькій міській лікарні від проходження медогляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням всіх обставин справи приходжу до висновку, що наявні підстави для застосування стягнення до водія у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАП України з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко