Номер провадження: 33/813/60/21
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Князюк О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого діяння та суд обмежився усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрито.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду 10.12.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права в частині визнання діяння малозначним та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим вказана постанова оскаржується в даній частині.

Апелянт не визнає висновок суду першої інстанції щодо малозначності вчиненого правопорушення та, як результат, висновок про можливість обмежитись усним зауваженням.

ОСОБА_1 також звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що рішення ухвалено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що є порушенням ч. 1 статті 268 КУпАП.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні призначеному на 01.12.2020 року о 10:00 год були присутні, потерпіла, її мати та чоловік, який представився представником ОСОБА_2 .

За таких обставин, ОСОБА_1 зазначає, що відомості, що містяться в постанові про нібито явку ОСОБА_2 в судове засідання не відповідають дійсності.

Щодо обставин справи потерпіла пояснила, що факт нанесення побоїв ОСОБА_2 підтверджується також висновком № 45 від 30.11.2020 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», куди ОСОБА_1 звернулась наступного дня після події, а саме 07.09.2020 року для зняття побоїв.

З висновку вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено численні синці та садна різних частин тіла, що заподіяні внаслідок ударів, стиснення, тертя та хронологічно могли бути заподіяні саме 06.09.2020 року.

Апелянт звертає увагу суду на те, що її свекруха, ОСОБА_3 є людиною фізично сильнішою, та в 2 рази більшою за конституцією тіла, а тому є усі підстави стверджувати, що ОСОБА_3 було вчинено насильство в сім`ї усвідомлено та цілеспрямовано з метою завдання фізичної та психологічної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції апелянт вважає, що судом було проігноровано положення матеріального права, та просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2020 року скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

27 січня 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про долучення до матеріалів документи, що відносяться до обставин справи. У наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що 06.09.2020 об 11:00 год між нею та її невісткою виникла сварка, причина якої було ошпарення котенятка. Зазначила, що вважає рішення суду першої інстанції законним, та просила залишити його в силі.

В судове засідання 27.01.2021 року заявились ОСОБА_3 та ОСОБА_1

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції залишити в силі а апеляційну скаргу без задоволення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ст. 251 ч.1 КУпАП).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 186681 від 07.09.2020р., вбачається, що 06.09.2020 року, о 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 , за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), вчинила домашнє насилля (влаштувала скандал) у відношенні невістки ОСОБА_1 , в наслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, таким чином своїми діями особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинила насилля в сім`ї.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (ст. 1 ч.1 п. 3,14 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав ст. 173-2 ч.1 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт строком до семи діб.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 . Вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №186681 від 07.09.2020р. та відповідно поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ст. 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до висновку № 45 від 30.11.2020 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_1 звернулась наступного дня після події, а саме 07.09.2020 року для зняття побоїв, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено численні синці та садна різних частин тіла, що заподіяні внаслідок ударів, стиснення, тертя та хронологічно могли бути заподіяні саме 06.09.2020 року.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою), виходячи з того, що малозначні правопорушення це такі діяння, які:

1) не являють собою великої суспільної небезпеки,

2) у вчиненні яких порушник щиро розкаявся,

3) не заподіяли або не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим, охоронюваним законом, цінностям.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо особи правопорушника, а також пом`якшувальні обставин чи щире каяття з приводу вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати судового збору на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп. у зв`язку з інвалідністю 2-ї групи.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк