Справа №: 343/1623/21
Провадження №: 3/0343/574/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретарів судового засідання - Шикор Г.В., Оленяк С.І.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Воробця Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 31.10.2001, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ПП ОСОБА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

26 серпня 2021 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244952 від 17.08.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 17 серпня 2021 року о 07.53 год на а/д Р-21 Долина-Хуст 15 км+200 м керував транспортним засобом ПАЗ, н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер 6810, тест №947, результат огляду 0,23 проміле.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у поставлену йому в провину правопорушенні не визнав, вказавши, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Пояснив, що 16.08.2021 ввечері випив пиво. Після цього вжив настойку пустирника, яку приймає щовечора, оскільки хворіє через перенесений інфаркт. На наступний ранок 17.08.2021 він вийшов на рейс "Сенечів-Вишків-Долина". По дорозі його зупинили працівники поліції, які вказали, що отримали повідомлення про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вони запропонувати йому пройти огляд на місці зупинки і почали знімати його на телефон, однак нікого з пасажирів в якості свідків не залучали. Він погодився на проведення огляду, проте результатів "Драгера" йому не показували, тільки оголосили його, а він повірив працівникам поліції на слово. Проїхати у медичний заклад йому не пропонували, відповідне направлення не виписували та не вручали. Його відсторонили від керування автобусом, тому він дочекався ще одного водія, який продовжив його рейс. Він поїхав у м. Долина разом з ним рейсовим автобусом. Якщо б йому виписали направлення на медичний огляд, він би пройшов його, так як був впевнений у своїй невинуватості. Крім того, на місці він не знав про допустиму норму алкоголю в крові, про похибку вимірювального приладу, тому не наполягав на огляді у медичному закладі та і ніхто йому про таку можливість не роз`яснював. Просив визнати його невинуватим та закрити провадження у справі, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Від захисника - адвоката Воробця Р.М. надійшло клопотання, в якому він просить скасувати протокол серії ААБ № 244952 від 17.08.2021, складений поліцейським СРПП ВП № 6 ст. Долина Калуського РВПГУНП в області старшим сержантом поліції Костецьким Р.І., про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а також повернути водію ОСОБА_1 вилучені в нього під час огляду документи (посвідчення водія серії НОМЕР_2 )з огляду на таке.

Під час огляду водія поліцейським порушено вимоги чинного законодавства. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора алкотестера "Драгер" 6810 із застосуванням відеозапису, який проводився на мобільний телефон одного з працівників поліції, що суперечить Закону України «Про Національну поліцію України» та іншим підзаконним актам. Законною відеозйомкою поліцейського може вважатися лише відеозйомка проведена за допомогою нагрудної відеокамери (відеореестратора) поліцейського, яка повиннна бути ввімкнена від самого початку контакту з особою до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно цієї особи, при цьому все спілкування повинно бути записане безперервно.

Після освідування водію ОСОБА_1 не було показано результати газоаналізатора алкотестера, а лише озвучено такий в усні формі, що підтверджується відеозаписом, переглянутим у судовому засіданні.

Огляд було проведено у відсутності двох свідків, хоча таких можна було запросити із автобуса.

При отриманні результату тесту з показником 0,23 проміле працівниками поліції не враховано похибку результатів газоаналізатора парів етанолу у видихаємому повітрі, хоча інструкцією по експлуатації газоаналізатора "Драгер 6810" визначено, що при температурі повітря від 5 до 15 градусів по Цельсію допустима похибка парів етанолу при видихаючому повітрі алкотестеру названої марки становить 0,05 мг/л. Відтак стан сп`яніння ОСОБА_1 в кількості 0,23 %о, парів етанолу у видихаючому повітрі газоаналізатора алкотестера «Драгер 6810» менший за мінімальну межу вмісту алкоголю в крові, встановлену нормами міжнародного права, - 0,5 проміле, зокрема Віденською конвенцією «Про дорожній рух».

Поліцейським після проведення огляду не було доставлено водія ОСОБА_1 у медичний заклад для проведення повторного огляду з метою усунення протиріч.

Крім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 17.08.202 за допомогою приладу газоаналізатора "Драгер 6810", який востаннє проходив перевірку калібровки 07 жовтня 2020, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Під час огляду водія ОСОБА_1 працівниками поліції не встановлювався факт чи хворіє водій та чи перебуває останній під впливом лікарських препаратів, хоча ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 2-ї групи, маючи серцеве захворювання. Тому він напередодні 16.08.2021 ввечері вжив дві чайні ложки лікарства «Настойка пустирника», причиною чого і є виявлені залишки алкоголю при перевірці останнього зранку 17.08.2021.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244952 від 17.08.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Зазначено, що 17.08.2021 о 07.53 год на автодорозі Р-21 Долина-Хуст 15 км + 200 метрів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер 6810, тест № 9471, результат огляду 0,23 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Надавати будь-які пояснення останній відмовився згідно зі ст. 63 Конституції України. У нього тимчасово вилучено посвідчення водія ІВА НОМЕР_4 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом DT № 078640. Протокол ОСОБА_1 підписав, вказав, що з його змістом ознайомлений. Зобов`язався не керувати транспортним засобом, що написав власноручно (а.с. 1);

- роздруківку з приладу "Драгер" alkotest 6810, який пройшов калібрування 06.10.2020, відповідно до якого тест № 9471 на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 07.56 годин 17.08.2021. Результат аналізу - 0,23 проміле (а.с.2);

- світлокопію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7119, яке чинне до 07.10.2021 та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с. 8);

- акт огляду від 17.08.2021 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з повідомленням на лінію 102, виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою алкотестер Драгер 6810. Результати огляду на стан сп`яніння: тест № 9471 позитивний, 0,23 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що підтвердив своїм підписом (а.с. 3);

- направлення, складене о 07.57 год 17.08.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську БПЛ, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, повідомлення на лінію 102. Від огляду водій транспортного засобу відмовився (а.с. 4);

- рапорт старшого інспектора -чергового ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про те, що 17.08.2021 о 06.36 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.08.2021 о 06.36 год водій автобуса сполученням Долина-Сенечів білого кольору з зеленими полосами перебуває в алкогольному сп`яніння. На виклик відправлено патруль Буквар-15. Перебуваючи на автодорозі Р-21 15 км було зупинено ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810. Тест 9471 позитивний, 0,23 проміле. На вказаного водія складено протокол (а.с. 5);

- 2 (два) відеозаписи на оптичному диску DVD-R 4.7 GB/120min (а.с.9), який був переглянутий в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника, час та дата на яких відсутні:

на першому відеозаписі зафіксовано рух білого автобуса з зеленими полосами, д.н.з. НОМЕР_3 . Його зупинено працівниками поліції. Останні просять водія пред`явити документи. Водієві озвучено причину зупинки, якою є повідомлення жителів с. Сенечів про те, що водій автобуса перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Водій заперечив, що перебуває у стані сп`яніння і погоджується пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки. Працівники поліції пояснюють, яким аклотестером буде проводитися огляд, вказують, що він пройшов повірку та розпаковують трубку. Водій продуває її та поліцейський озвучує, що тест позитивний, 0,23 проміле. Водій вказує, що вживав пиво, однак ще вчора. Інспектрор повідомляє, що водія відсторонено від керування, роз`яснює йому його права та повідомлеяє, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

- на другому відеозаписі зафіксовано складення протоколу, відео до кінця не відтворюється.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до таких висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу серії ААБ № 244952 від 17.08.2021, суду також надано роздруківку тесту № 9471 на вживання алкоголю, проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора Драгер-6810, згідно з яким його результат о 07.56 год 17 серпня 2021 року становив 0,23 проміле (а.с. 2).

Інструкція до приладу Драгер 6810, на якому проводилось тестування ОСОБА_1 , містить таблицю допустимих похибок вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря. Так при температурі повітря від плюс 5 градусів по цельсію до плюс 15 градусів по цельсію при діапазоні від 0.00 до 0.33 проміле допустима похибка складає 0.05 проміле, при температурі повітря від плюс 15 градусів по цельсію до плюс 25 градусів по цельсію при діапазоні від 0.00 до 0.50 проміле допустима похибка складає 0.05 проміле (а.с. 46-52).

Згідно з даними роздруківки з приладу Драгер, що застосовувався 17.08.2021 для тестування ОСОБА_1 , калібрування пристрою було проведено ще 06.10.2020, хоча інструкція до даного приладу вимагає, щоб його калібрування проводилося кожні шість місяців. Температура повітря у ньому не зазначена, а згідно з даними в мережі інтернет температура повітря 17.08.2021 з 08.00 год по 09.00 год складала + 17-+19 (а.с. 58), тому результат тесту, який становив 0.23 проміле, з врахуванням допустимої похибки у 0.05 проміле, є в межах встановленої законом норми, тобто не перевищує 0.2 проміле.

Крім того, відповідно до положень п. 5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Европейскої угоди від 01 травня 1971 року, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Отримавши результат тесту 0,23 проміле, що межує з гранично допустимою нормою та який є показником наявності алкоголю на літр повітря, а не в крові, працівники поліції, які використовують прилад "Драгер", а отже, ознайомленні з його технічними характеристиками та знають про наявність похибки при його роботі, не запропонували водієві пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що дало б можливість перевірити чи перевищує наявність алкоголю в крові допустиму норму. Натомість долучили до матеріалів адміністративної справи направлення на огляд водія транспортного засобу, де вказують, що водій від такого проходження відмовився, хоча вказаного на відеозаписі зафіксовано не було.

Також суд звертає увагу на те, що з відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , поведінка водія спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень. Також у протоколі не вказано жодної ознаки такого сп`яніння, визначених згаданою вище Інструкцією, хоча в акті огляду зазначено, що ознакою алкогольного сп`яніння був запах алкоголю з порожнини рота.

І хоча у долученому рапорті до протоколу вказано, що підставою вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та виїзду патрульних на місце події було повідомлення на 102, він не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки фактично є документом внутрішнього користування, так як його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Даючи оцінку відеозапису, який долучений до матерілаів адміністративної справи, суд зазначає, що, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вказав у судовому засіданні ОСОБА_1 , відеозапис проводився на особистий мобільний телефон працівника поліції. Спростування вказаного матеріали справи не містять. Працівники поліції, яких викликали в судове засідання, для дачі пояснень з метою усунення виявлених під час розгляду справи протиріч, на виклики суду не з`явилися, хоча повістки були вручені представнику наручно (а.с. 65). У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається відеодиск, однак не зазначено даних про те, на який саме спеціальний технічний пристрій, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, була здійснена відеофіксація.

Суд звертає увагу на те, що працівники поліції, отримавши повідомлення на лінію 102 про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, не забезпечили використання при виконанні своїх службових обов`язків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідного технічного приладу, визначеного у вказаній вище Інструкції. При цьому, вони не були позбавлені можливості за відсутності у них спеціальних технічних засобів провести огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, яких можна було запросити з числа тих пасажирів, які перебували в автобусі. Натомість фіксують проходження огляду на визначення стану алкогольно сп`яніння на мобільний телефон, який не передбачений у переліку як спеціальний технічний прилад, не повідомляючи особі про те, що ведеться відеозйомка, на який прилад, без фіксування дати та часу проведення відеозапису та з можливістю корегування і монтування змісту записуваного матеріалу. Заслуговують на увагу і твердження сторони захисту, що показники вимірювального приладу вони не пред`являють ні водієві, ні на екран. А враховуючи, що ні час руху транспортного засобу, ні час проведення огляду на відеозаписі не зафіксовано, відповідно не представляється можливим достовірно встановити, чи дійсно показник, який зазначенний на долученій роздруківці, відповідав даним отриманим під час огляду водія ОСОБА_1 . Крім того, даний запис не ведеться безперервно. На ньому зафіксовано дві окремі процесуальні дії: продування водієм в алкотестер та частково складення протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі відсутні дані, які б свідчили, що водієві роз`яснено його право та запропоновано проїхати в медичний заклад для огляду, невідомо при яких обставинах ним було підписано акт огляду, оскільки такі не зафіксовано взагалі, як і не виписувалось направлення в Долинську БПЛ, яке долучене до матеріалів справи, що дає підстави вважати, що таке складалось пізніше, а не в зазначений в ньому час, та вже без присутності ОСОБА_1 . А відтак зазначені в ньому дані про відмову останнього від проведення такого огляду не підтвердженні жодними допустими доказами.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне прапорушення, суд перевіряє, чи обставини, зазначені в протоколі підтверджені іншими належними та допустимими доказами, надає їм оцінку, однак не має повнаважень на його скасування, про що просила сторона захисту.

Таким чином, беззаперечних доказів, зібраних відповідно до вищеописаних вимог законодавства, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, матеріали справи не містять. Під час її розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 керував 17.08.2021 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Натомість, зважаючи на особливості приладу та можливість допустимих похибок під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та на те, що покази тесту межують з гранично допустимою нормою та дають підстави вважати, що вони складають допустиму межу, враховуючи, що водій є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання та приймає ліки від серцевого захворювання, про що свідчать його медичні документи (а.с. 53-57), суд приходить до висновку про відсутність безумовних підстав вважати, що особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено йому в провину.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, п. 5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Европейскої угоди від 01 травня 1971 року, ст. 62 Конституції України, ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 266, 280 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, та керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич