Справа № 944/190/21
Провадження №3/944/399/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (м.Житомир),
за ч.4 ст.172-11 КпАП України,
в с т а н о в и в:

Солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, військової частини НОМЕР_1 (м.Житомир), діючи з прямим умислом та з метою тимчасового ухилитись від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, в умовах особливого періоду, в період з 15:00 год. 19.12.2020 самовільно залишив територію військової частини та був незаконно відсутнім на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 10:00 год. 20.12.2020, чим скоїв військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КпАП України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до ст.268 КУпАП клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. До матеріалів справи долучено письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що вину у вчиненні правопорушення він визнає повністю, просить суворо не карати.
Враховуючи наведене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії КИЖ №170 від 29.12.2020, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України.
Згідно зі ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч.3 ст. 15 КУпАП (в редакції Закону № 1952-VIII від 16.03.2017) при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем (солдатом) строкової служби й у вину йому поставлено вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого главою 13-Б КУпАП (ч.4 ст.172-11 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем строкової військової служби, повне визнання вини, службову характеристику, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та неможливість в силу вимог ч.3 ст.15 КУпАП застосувати до нього стягнення у виді штрафу, яке передбачене санкцією ч.4 ст.172-11 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.
Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 15, 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7/сім/ діб.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білецька М.О.