Номер провадження 3/521/1379/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Філозофенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається наступне.

19.10.2020 року о 04 годині 30 хвилин, в м. Одесі, вул. Бугаївська, буд. 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 217230», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

За даним фактом інспектором полку Управління патрульної поліції в Одеській області було складено протокол серії ДПР18 № 000922 від 19.10.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, при підготовці справи до розгляду судом виявлено неточності зазначенні у протоколі, а саме з метою уточнення кваліфікації дії ОСОБА_1 про притягнення особи адміністративної відповідальності.

Постановою суду від 23.11.2020 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, направлено на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Одеській області

16.12.2020 року адміністративну справу повернуто з доопрацювання до суду, та додано рапорт посадової особи Управління патрульної поліції в Одеській області в якому містилася інформація, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 11.01.2021 року зобов`язано Любашівський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області (66502, Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 105) вручити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 23.11.2020 року, 19.01.2021 року викликався в судове засідання відповідно до вимог чинного законодавства.

На адресу проживання особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 судом було підготовлено для направлено рекомендованим поштовим відправленням судові повістки про виклик на визначені дати судових засідань, проте поштові відправлення не були здійсненні УДППЗ «Укрпошта» у звязку з відсутністю знаків поштової оплати (марок) на підставі листа ТУ ДСА в Одеській області від 25.11.2020 року Вх. № 5- 3406/20.

Судом здійснювалися інші альтернативні заходи для забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання.

Судом було направлено постанову до Любашівський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, якою було зобов`язано вручити ОСОБА_1 , за відомою під час складання постанови від 11.01.2021 року адресою: АДРЕСА_1 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Любашівський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області зобов`язання вручити ОСОБА_1 повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не було виконано.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності суд вважає, що необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Поняття «кримінальне обвинувачення» має «автономне» значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць ( справа «Блохін проти Росії», рішення від 23.03.2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30,).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав ( справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії).

Тому, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та, яке тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в контексті ст.6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства " та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу ( ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ", рішення від 22 жовтня 1996 року п.51).

Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 000922 від 19.10.2020 року, письмовими поясненнями свідків, та також дослідженим у судовому засіданні відеозаписами доданим до матеріалів адміністративної справи та які містяться на з`ємному носієві оптичному диску, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 217230», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, до то того ж з поведінки самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, що призвело до зниження уваги та швидкості реакції.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, але враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення минули, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38, 124,247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Леонов