П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О. Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Національної поліції України ДПП УПП у Київській області БПП у м. Біла Церква про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого МПП «ТРІУМФ» директор, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 143720 15 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу державного знаку 2.1. «Дати дорогу» не надав перевагу в русі «BMW 7301» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, здійснив виїзд на головну дорогу, що в подальшому призвело до зіткнення обох транспортних засобів «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 та «BMW 7301» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до протоколу ОСОБА_1 порушив вимогу п.10.1., розділ 33; д.з.2.1 додаток 2 «Правил дорожнього руху України».

Притягуваний до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді не визнав себе винним у вчиненому, про що зазначив наступне. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили чи підтверджували те, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно на реагував на її зміну, порушив інші правила дорожнього руху в матеріалах справи також відсутні. На його думку аварія сталась саме через те, що ОСОБА_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки у вигляді транспортного засобу не вжив заходів аж до повної зупинки транспортних засобів, або безпечного об`їзду перешкоди в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN Crafter». В матеріалах справи є схема ДТП, яка, відображає ділянку де сталось ДТП. Вказана схема вже була оцінена, як недопустимий доказ через наявні при оформленні недоліки. Не зазначення чи неправильне зазначення на цій схемі деяких елементів (гальмівного шляху автомобіля БМВ, розриву у розділовій смузі чи напрямку руху автомобіля Фольксваген) роблять її непридатною для підтвердження суттєвих обставин, зокрема без зазначення гальмівного шляху автомобіля БМВ неможливо встановити його швидкість та траєкторію руху (зміну смуги) безпосередньо перед зіткненням. Але, відповідно до цієї схеми, пояснень обох учасників ДТП, в місці ДТП проїзна частина бульвару Олександрійського в напрямку центра міста має три смуги руху, при цьому крайня права є смугою для маршрутних транспортних засобів. Місце зіткнення транспортних засобів, яке позначене на схемі ДТП під № 3, знаходиться на смузі для маршрутних транспортних засобів. Це також вбачається із фотографій. В місці ДТП перед правим поворотом на 2-й Партизанський провулок мається пішохідний перехід, тому в цьому місці смуга для маршрутних транспортних засобів відокремлена суцільною лінією, а тому для здійснення правого повороту він не повинен був на неї заїздити, а повинен був повернути безпосередньо з середньої смуги, іншого варіанта у нього просто не було, що ним і було зроблено, а тому він діяв відповідно до вимог ПДР. Знака «Дати дорогу» у схемі ДТП не зазначено, не видно його і на фото та відеозаписі. В момент, коли він розпочинав виїздити на бульвар Олександрійський, він не створював перешкоди водію ОСОБА_2 , оскільки відстань між їхніми транспортними засобами дозволяла йому проїхати повз його автомобіль, не допустивши зіткнення. ОСОБА_2 повинен був рухаючись бульваром Олександрійським в бік центру міста бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен був ураховувати дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Якщо прийняти до уваги твердження ОСОБА_2 що його автомобіль створив йому небезпеку для руху, то він був зобов`язаний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Оскільки зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі для маршрутних транспортних засобів (крайній правій), а не середній, то це свідчить про те, що водій ОСОБА_2 перед ДТП виконав маневр, а саме перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу - на смугу для маршрутних транспортних засобів. В такому випадку його дії свідчать про спробу об`їзду перешкоди, але правила вимагають, щоб такий маневр був безпечним для інших учасників руху. Оскільки зіткнення автомобілів таки відбулось, то маневр ОСОБА_2 не був безпечним, а отже ним було порушено п. 12.3 ПДР. Очевидним є те, що у разі, якби ОСОБА_2 рухався прямо своєю смугою, не з`їхавши на смугу для маршрутних транспортних засобів, то ДТП не відбулось, оскільки він би проїхав повз мій автомобіль, який в той час вже майже повернув на 2-й Партизанський провулок, таким чином, що його задня частина ще перебувала на смузі для маршрутних транспортних засобів, але середня смуга, якою рухався ОСОБА_2 вже була вільна. Крім того, у разі якщо зміщення автомобіля ОСОБА_2 на смугу для маршрутних транспортних засобів є результатом некерованого руху (юзу), то це є свідченням і наслідком того, що ОСОБА_2 не обрав безпечну швидкість руху свого автомобіля, оскільки не впорався з керуванням ним та контролем за його рухом, допустив його виїзд (зміщення) на смугу для маршрутних транспортних засобів, де йому рух заборонено п. 17.1 ПДР, і де допустив зіткнення з моїм автомобілем Фольксваген. Хоча ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, хочу зазначити, що рух по головній дорозі не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку виконувати вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3, 17.1,17.2 ПДР. Він переконаний, що дана ДТП сталась внаслідок того, що ОСОБА_2 , який рухався не тільки з перевищенням безпечної швидкості, а й з перевищенням максимальної швидкості, встановленої в населених пунктах. Просив винести постанову про закриття адміністративного провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, про що надав письмове клопотання, яке долучене до матеріалів протоколу.

Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що того дня рухався в правій смузі зі швидкістю 50 км/год. рухався по головній дорозі, ОСОБА_1 різко почав повертати до вул. Партизанської і він ( ОСОБА_2 ) почав різко гальмувати оскільки дорога була слизька, винним себе не визнає, просив притягнути до адміністративної відповідальності водія автомобіля «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в зв`язку з вчиненням останнього вказаного вище правопорушення 15.01.2021.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Тарасюк А.В. підтримав позицію сового підзахисного також просив притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 в зв`язку з вчиненням останнього вказаного вище правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, щодо якої складено вказаний протокол, пояснення потерпілого ОСОБА_2 думку захисника ОСОБА_2 адвоката Тарасюка А.В. дослідивши адміністративний матеріал № 357/10686/21 357/5409/21, оглянувши СД- диск з відеозаписом, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшов своє підтвердження в суді виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення, учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.10.1 «Правил дорожнього руху України» Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до «Правил дорожнього руху України» дорожні знаки це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Відповідно до знаку 2.1 (дати дорогу) водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Поза населеними пунктами на дорогах з твердим покриттям знак повторюється з додатковою табличкою.

При ухвалені постанови, суд також бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України..

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№143720 від 01.09.2021, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; даними схеми наслідків ДТП, яка сталася 15.01.2021, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, відеодисків.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,оскільки ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом під BMW 7301» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Крім того, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні-не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що порушення відбулося 15.01.2021. Оскільки з моменту вчинення правопорушення минуло більше 3 місяців, особу не може бути піддано адміністративному стягненню, а провадження в справі підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст.7, 9, 38, 221,245- 247,251-252, 283,284 КУпАП та відповідно до ст. 124 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. Л. Гавенко