Єдиний унікальний номер №943/2063/20
Провадження №3/943/15/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 .

за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 028761 від 04.11.2020 року, 01.11.2020 року о 22.30 год., на дорозі с. Острівчик-Пильний Буського району, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 375716 від 04.11.2020 року, складеному о 09.20 год., 01.11.2020 року о 22.30 год. на автодорозі с. Острівчик-Пильний, ОСОБА_1 керував автомобілем «MERCEDES-BENZ E220D», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводив лікар Буської ЦРЛ ОСОБА_2 за адресою м. Буськ, вул. Львівська, 77, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 №943/2063/20 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 943/2064/20 за ст. 124 КУпАП об`єднані в одне провадження з присвоєнням справі №943/2063/20.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання поштового відправлення, через захисника подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Захисник Скоробогатий М.В. у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , винуватість свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не заперечував. Разом з тим заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки на його думку огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння фактично не був проведений, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2020 року № 328 не відповідає вимогам нормативних документів, ОСОБА_1 направлений працівниками поліції на огляд 02.11.2020 року о 01.00 год., оглянутий лікарем о 01.20 год., акт огляду складений також о 01.15 год., в свою чергу акт огляду містить інформацію про його проведення о 01.30 год., що свідчить про його фактичне не проведення. Разом з тим, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 потрапив у ДТП 01.11.2020 року о 22.30 год., о 23.57 год. ОСОБА_1 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги у Буську ЦРЛ, де о 01.30 год. вже 02.11.2020 року оглянутий на встановлення стану алкогольного сп`яніння, після огляду лікарями з приводу отриманих травм після ДТП, що свідчить про проведення огляду за спливом 2 годин після встановлення підстав для його проведення, що суперечить вимогам Закону. Покликається на відсутність даних про повірку спеціального технічного засобу «Алкофор-307», який використовувався при проведенні огляду.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що доводиться зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 028761 від 04.11.2020, схемою місця ДТП, поясненнями свідків, що не ставиться під сумнів правопорушником та його захисником.

Разом з заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та виявлення такого стану регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року.

Інших нормативних документів у національному законодавстві, які б регламентували порядок огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, немає.

Частинами 1-5 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та виявлення такого стану регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Аналогічні норми передбачені «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв`язку свідчить, що незгода водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. В подальшому, лише у разі підтвердження стану сп`яніння та згоди водія з результатами огляду, настають підстави для притягнення водія до відповідальності.

Слід звернути увагу, що аналогічно вимогам ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Наведених вимог нормативних документів не дотримано поліцейськими.

Так, на місці дорожньо-транспортної пригоди о 22.30 год. ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до КНП «Буська ЦРЛ» о 23.57 год. з діагнозом: ЗЧМТ, підшкірна гематома лівої щоки і довкола лівого ока, про що свідчить відповідний рапорт щодо реєстрації факту ДТП в черговій частині відділу поліції. Згідно наданих суду захисником Скоробогатим М.В. документів, витребуваних з КНП «Буська ЦРЛ», ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу о 01.00 год., про що свідчать записи в журналі та медичному висновку. Факт його перебування більше однієї години в медичному закладі до моменту направлення на огляд о 01.00 год. підтверджує лише надання першої медичної допомоги у зв`язку із отриманою травмою, а саме: множинним уламковим переломом кісток лицевого скелета, ЗЧМТ, що підтверджено відповідною довідкою. Подальший огляд на стан алкогольного сп`яніння о 01.30 год. свідчить про проведення такого огляду з порушенням двохгодинного терміну, визначеного нормативними документами, відповідно, результати такого огляду не можуть прийматися судом до уваги.

Наведене, а також вимоги зазначених нормативних документів підтверджують відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що має місце порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги статті 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Інших доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особами, уповноваженими на складання такого протоколу до матеріалів справи не долучено, зокрема відеозапис на доданому до протоколу диску відсутній.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи неспростовані презумпції факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом 01.11.2020, ураховуючи визнання судом недопустимим у даній справі висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 328 від 02.11.2020 року.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення та доводи захисника, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі у цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

постановив :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,20 гривень в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова