Справа№464/6505/20
пр.№ 3/464/46/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року м.Львів

суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.139 КУпАП,

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539356 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 139 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 11.11.2020 близько 11.35 год. у м. Львів, вул. Пасічна, 127 керуючи транспортним засобом КАМАЗ НОМЕР_1 при перевезенні вантажу (бетон будівельний) допустив висипання його з кузова транспортного засобу на проїжджу частину чим спричинив її забруднення та порушив вимоги п.п. 2.3 б, 22.2, 22.3 ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП вважаю можливим розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 139 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 11.11.2020 керуючи транспортним засобом у м. Львів по вул. пасічна, 127 являвся учасниками дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, згідно п. 22.2 ПДР України водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху -контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Пунктом 22.3 ПДР України передбачено, що перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху, не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним, не обмежує водієві оглядовості, не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою, не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою.

Одночасно, п.13 Постанови КМУ № 198 від 30.03.1994 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» передбачено, що власники транспортних засобів зобов`язані виключати можливість винесення на дорожні об`єкти землі, каміння, а також засмічення проїзної частини внаслідок переповнення кузова сипучими матеріалами, пошкодження тари, розвіювання безтарних вантажів, руху із незакріпленим вантажем, забруднення або запилення повітря.

Пунктом 17 вказаної постанови закріплено, що учасники дорожнього руху, які створили перешкоду руху, повинні негайно вжити всіх можливих заходів для усунення цієї

перешкоди самостійно чи за допомогою інших осіб, а за неможливості це зробити позначити перешкоду відповідно до Правил дорожнього руху та повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції або відповідну дорожньо-експлуатаційну організацію і залишатися на місці до прибуття їх представників.

Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення винної особи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 539356, з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.11.2020 близько 11.35 год. у м. Львів, вул. Пасічна, 127 керуючи транспортним засобом КАМАЗ НОМЕР_1 при перевезенні вантажу (бетон будівельний) допустив висипання його з кузова транспортного засобу на проїжджу частину чим спричинив її забруднення та порушив вимоги п.п. 2.3 б, 22.2, 22.3 ПДР України. Згідно пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності викладених у протоколі, вбачається, останній не побачив, та розцінюється судом, як визнання обставин правопорушення викладених у протоколі(а.с.1);

- Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11.11.2020 згідно якого встановлено, що у м. Львів, вул. Пасічна, 127, покриття проїжджої частини має забруднення сумішшю бетону та дрібною фракцією каміння протяжністю 470 м. дві смуги руху в напрямку вул. Дж.Вашингтона від перехрестя вул. Зелена, Пасічна, у зв`язку із чим, таку ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 (а.с.2).

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, оскільки він будучи учасником дорожнього руху водієм, створив перешкоди для дорожнього руху, шляхом забруднення дорожнього покриття.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, у зв`язку із чим на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав визначених ст.5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору судом не встановлено.

На підставі ч.1 ст. 139 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів:ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача(МФО): 899998, рахунок отримувача:UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувачГоловне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити дляоплати судовогозбору:отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106(у порядку виконавчого провадження: стягувачДержавна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.