Справа № 157/1145/21
Провадження № 3/162/326/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., за участю секретаря судових засідань Будько І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Колєсніка Б.В., розглянувши справу, що надійшла із ВПД №1 (сел.. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2021 року серії ДПР18 №483168 ОСОБА_1 цього дня о 03 год 30 хв в с. Велика Глуша по вул. Янівка керував мікроавтобусом марки Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності свідків та під час фіксації на нагрудну камеру поліцейського. У зв`язку з цим ОСОБА_2 інкримінується порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в той день вони з друзями були в кафе, де в нього з ОСОБА_3 виник словесний конфлікт. Після цього вони під`їжджали до будинку останнього, щоб поспілкуватись з ним. Проте ОСОБА_3 не вийшов і вони поїхали з подвір`я. По дорозі машина заглохла, та виявилось, що зникли ключі від транспортного засобу, про що було здійснено відповідну заяву на лінію «102». ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що він не керував транспортним засобом того вечора, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_4 . По приїзду патрульних останні не стали з`ясовувати обставини справи, заяву про зникнення ключів не прийняли, однак повідомили, що складуть адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Чи були йому роз`яснені права він не пам`ятає. Під час пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими не встановлювались ознаки алкогольного сп`яніння. Крім цього, під час відмови від проходження такого огляду були присутні лише працівники поліції, свідки, зазначені у протоколі, при цьому присутні не були. Також вказав, що після цього він був затриманий поліцейськими із застосуванням спецзасобів, а саме кайданок, та поміщений в службовий автомобіль, звідки його не випускали. При цьому протокол про адміністративне затримання щодо нього не складався.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що дійсно серед ночі до них на подвір`я заїхала машина та почала сигналити, згодом при виїзді з подвір`я було пошкоджено паркан, у зв`язку з чим викликала поліцію. Хто перебував за кермом автомобіля вона не бачила. В поясненнях працівникам поліції вказала, що за кермом був ОСОБА_1 , оскільки знає, що вказаний автомобіль належить останньому. Під час пропозиції працівниками поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проходження такого огляду вона присутня не була. Про відмову від проходження огляду їй стало відомо за слів працівників поліції. Підпис у протоколі ставила, оскільки думала, що документ стосується факту пошкодження їх паркану. Вказала, що протокол складався у будинку ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_1 присутній не був. Крім цього зазначила, що в період вказаних подій ОСОБА_1 особисто вона не бачила взагалі.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в той вечір саме він перебував за кермом автомобіля був він, а не ОСОБА_1 після того, як машина заглохла, він пішов додому, тому не знає, як відбувалися події по приїзду працівників поліції.

Працівник поліції Пугач А. в судовому засіданні вказав, що матеріали складалися на підставі пояснень свідків. Коли вони прибули на місце за викликом ОСОБА_5 , транспортний засіб стояв посеред дороги. Він особисто не бачив, хто саме перебував за кермом. Однак зробив висновок, що це був ОСОБА_1 , оскільки останній в той час виходив з транспортного засобу. Під час проведення огляду на стан сп`яніння були присутні особи, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Підтвердив, що між ОСОБА_1 та свідками напередодні відбувся конфлікт, проте працівники поліції не мали можливості залучити в якості свідків інших осіб.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд, перевіривши обставини, що підлягають з`ясуванню відповідно до ст. 280 КУпАП, дійшов таких висновків.

У п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 N 14 зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 не підтверджений жодним належним та достатнім доказом. Оскільки свідки, які були допитані в судовому засіданні, вказали, що в транспортному засобі знаходилось декілька осіб, та безпосередньо не бачили, хто саме перебував за кермом, а ототожнили автомобіль з особою ОСОБА_1 так як саме він часто використовував цей транспортний засіб. За таких обставин слід констатувати відсутність однієї з ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.2,3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , поліцейськими не встановлювались ознаки алкогольного сп`яніння. Крім цього, як наголосив представник останнього, ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, різняться із зазначеними у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.6 Розділу І даної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У п.6 Розділу ІІ Інструкції вказано, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.10 Розділу ІІ даної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду).

У даному випадку в акті огляду зазначено свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , однак відсутні їх підписи. Також свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що не була особисто присутня при пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , що в даному випадку підтверджується і відеозаписом, на якому видно, що ОСОБА_5 під час огляду на стан сп`яніння не було.

Тим же пунктом Інструкції передбачено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В даному випадку, як із пояснень ОСОБА_1 , так і з пояснень свідків слідує, що між ними виник конфлікт, що спричинило їх неприязні відносини. Зазначене вбачається і з доданого відеозапису. За таких обставин, є сумнівним їх неупередженість, як того вимагає Інструкція.

Згідно з п.6 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак судом не встановлено доказів пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції та ч. 4 ст. 266 КУпАП встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що підстави для проведення огляду на стан сп`яніння були виявлені о 03 год 30 хв, проте направлення працівником поліції оформлене о 06 год 20 хв, що значно перевищує вказаний вище двогодинний строк. Крім того, видачу такого направлення, як і саму пропозицію, ОСОБА_1 заперечив у судовому засіданні.

Крім цього, ОСОБА_1 в своїх поясненнях та його представник вказали на факт затримання ОСОБА_1 під час подій 22.05.2021 року, що не було належним чином зафіксовано та оформлено, з порушенням права останнього на захист.

Як вбачається з листа Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області №3229/52-01-21 від 18.10.2021 року на ОСОБА_1 протокол затримання не складався, кайданки не застосовувались, центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не повідомлявся (що стверджується відповіддю на запит Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області №003/03-08/458 від 08.10.2021 року.

Однак, факт затримання зафіксований у наявній в матеріалах справи інформацією з Журналу єдиного обліку, де зазначено, що ОСОБА_1 «було затримано в адміністративному порядку та звільнено після оформлення матеріалів».

Перевірити та спростувати отримані безпосередньо в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та свідків щодо вищезазначених порушень не виявилось можливим у зв`язку із тим, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, неодноразово переривається, містись фрагментарні відображення обставин 22.05.2021 року, що в свою чергу вказує на ще одне з порушень, а саме безперервної відеозйомки, яка ведеться з моменту початку виконання спеціальної поліцейської операції до її завершення у відповідності до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Вищезазначене в сукупності вказує на беззаперечне порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння, відповідно, зібрані докази не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки зібрані із порушенням вимог чинного законодавства, а огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі вказаного можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведено достатніми та беззаперечними доказами.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови складено 25.11.2021 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ