Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника Сімутіна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Броварського району Київської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 21 серпня 2020 року о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керував скутером "Skybike Dexx" без державного номерного знаку по вул. Данькевича, 3 в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" 1,89 ‰.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, яке виразилося в розгляді справи без його участі, враховуючи те, що про місце і час розгляду справи він сповіщений не був.

Так, він дійсно 21.08.2020 керував скутером "Skybike Dexx", коли його зупинили працівники поліції. 20.08.2020 близько 22 години вдома випив пляшку пива, не збирався нікуди їхати і ліг спати. 21.08.2020 близько 01 години йому зателефонувала знайома дівчина ОСОБА_2 , яка проживає за сусідній вулиці, і попросила терміново з`їздити до цілодобової аптеки, оскільки у її сина піднялась температура. В с. Погреби цілодобової аптеки немає, найближча - в м. Києві на Троєщині. Він відмовлявся, пояснюючи, що випив пиво, але ОСОБА_2 дуже просила, говорила, що їй нема до кого звернутися за допомогою. Враховуючи те, що небезпека здоров`я дитини має перевагу над іншими обставинами, вночі дійсно їй важко було знайти будь-кого для допомоги і неможливо самостійно потрапити до аптеки, він погодився. Після зупинки не заперечував факт вживання пляшки пива і погодився пройти огляд.

На переконання ОСОБА_1 , він діяв у стані крайньої необхідності, так як дитина потребувала медичної допомоги, іншу особу, яка б допомогла, вночі було важко знайти, а швидку медичну допомогу можна чекати годинами, бо вона знаходиться в м. Бровари за 25 км від с. Погреби. А тому вважає, що вчинені ним дії згідно з ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням.

Додатково просить врахувати, що щиро розкаюється, працює за межами населеного пункту, де проживає, без власного транспорту добиратися до роботи та назад дуже складно, у зв`язку з чим відсутність посвідчення водія позбавить можливості вчасно діставатися місця роботи.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого мотивує тим, що справу розглянуто під час його відсутності, і він отримав копію постанови та ознайомився з матеріалами справи лише 13.11.2020.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити; пояснення захисника Сімутіна Р.В., який підтримав позицію ОСОБА_1 та зазначив про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, наполягаючи на тому, що за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена кримінальна відповідальність; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 21.11.2020, тобто з пропуском встановленого законом строку. Відомості, що про судове засідання, призначене на 09.10.2020, він був сповіщений належним чином, справа на містить, однак справу розглянуто під час його відсутності. Враховуючи те, що копія постанови йому не надсилалася і була вручена в суді 13.11.2020, що підтверджується відповідним написом на заяві, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Між тим, при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не може саме по собі слугувати підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Обставини, установлені під час розгляду справи, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджуються доказами в справі і в апеляційній скарзі не оспорюються.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 дав пояснення по суті викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, які є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі.

На підтвердження того, що поїздка до м. Києва була викликана необхідністю придбати в цілодобовій аптеці ліки для сина ОСОБА_2 , захисник долучив протокол опитування свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таку саму причину поїздки до м. Києва ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснювали працівникам поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що зафіксовано записом портативного відеореєстратора поліцейського.

Згідно з ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За змістом вказаної норми однією з умов дії особи в стані крайньої необхідності є те, що небезпека за конкретних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

Пояснення свідків та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дають підстави вважати, що ОСОБА_1 керував скутером у стані алкогольного сп`яніння, прямуючи з с. Погреби до м. Києва з метою придбання ліків для дитини, у якої піднялася температура. Враховуючи те, що описаний стан здоров`я потребує прийняття жарознижуючих препаратів, які входять до складу звичайної домашньої аптечки, доводи в апеляційній скарзі про те, що єдиним способом надати допомогу дитині (за наявності об`єктивної можливості звернутися до інших осіб за таким препаратом, скористатися послугами таксі або викликати швидку медичну допомогу), ніж у стані алкогольного сп`яніння їхати в м. Київ, є непереконливими.

Зважаючи на те, що на час огляду - 03 година 04 хвилини 21.08.2020 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню тяжкості, такими, що не відповідають дійсності, на переконання апеляційного суду, є і його пояснення в частині вживання пляшки пива о 22 годині 20.08.2020, тобто за 5 годин до огляду.

А тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Слід не погодитись і з доводами захисника про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП, оскільки за вчинені ОСОБА_1 дії не передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п.6 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018, який діє з 01.07.2020, внесено зміни до статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а Кримінальний кодекс України доповнено статтею 2861, у відповідності з якими керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне не адміністративну, а кримінальну відповідальність.

Однак Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 2861.

З огляду на те, що станом на 21.08.2020 стаття 130 КУпАП знову діяла в попередній редакції, яка встановлювала відповідальність водіїв транспортних засобів, за якою щодо ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення, акт, який встановлює адміністративну відповідальність, скасовано не було.

Отже, ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті, яка є безальтернативною і передбачає лише стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн