Дата документу 26.01.2021
Справа № 937/9446/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорозької області Міщенко Т.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моториста-дизеліста мосто-будівельного взводу роти забезпечення руху інженерного батальйону військової частини НОМЕР_2 ,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби в особливий період, без поважних причин був відсутній на службі з 8.30 год. 07.12.2020 до 08.30 год. 14.12.2020.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В поясненнях, що містяться в матеріалах адміністративної справи, ОСОБА_1 зазначив, що з 07.12.2020 по 13.12.2020 був відсутній на військовій службі, тому що, прибувши з командировки, вважав, що йому повинні надаватися вихідні дні. Прийшовши на службу 14.12.2020 він зрозумів, що самовільно залишив частину, не написавши рапорту.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДНЗ/2/МЛ/181 від 17 грудня 2020 року; витягами з наказів від 30.12.2019 № 384, від 27.04.2018 №85; військовим квитком; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Згідно ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а також інших обставин у справі, вважаю за необхідне призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.
Крім того, на підставі ст. 40? КУпАП України з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. ст.33, 40-1, ч. 4 ст. 172-11, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 2 465 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.
Відповідно до вимог ст.ст. 307 ч.1, 308 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинене правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати, пов`язані з обліком правопорушень.
Термін пред`явлення до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: