Провадження №3/522/1668/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 22.12.2020 року надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №096896 від 15.12.2020 вбачається, що 09.12.2020 року о 11:00 год. в м. Одеса, вул. Пастера, 64, керуючи т/з Фольцваген д.н. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку, чим порушив п. 2.4. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання 25.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 122-2 КпАП України зазначено, що:

-невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців (ч. 1).

-Частину другу статті 122-2 виключено на підставі Закону № 3785-12 від 23.12.93\

-невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців (ч. 3).

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копії пояснень та рапорт, які не завірені належним чином, у зв`язку з чим такі докази неможливо вважати допустимими.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить вимог щодо оформлення матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, однак, згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 18.07.2017 № 374: справа про військове адміністративне правопорушення, що надсилається до суду, прошивається і нумерується за аркушами. Справа містить титульний аркуш, на зворотному боці якого оформлюється опис документів, що містяться у Справі. Кожен документ у Справі повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо військового адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23. Отже, можливо дійти висновку про неналежне засвідчення копій документів поданих до суду на підставі яких необхідно розглянути справу.

З приводу засвідчення належним чином копій документів Верховний Суд України висловив свою думку в постанові від 11.08.2018 року по справі № 904/8549/17, а саме зазначив, що належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судами вирішено спір за належними, проте недопустимими доказами у справі, наданих Прокурором в обґрунтування позовних вимог.

Отже, ВС підкреслив, що хоча ксерокопії документів і можна вважати належними доказами, проте вони не можуть бути допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного порушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного допустимого доказу.

З огляду на це, є хибним зроблене в протоколі про адміністративне правопорушення твердження, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР. Також суд зазначає, що ст. 122-2 КУпАП містить першу та третю частину (друга виключена), однак в протоколі про адміністративне правопорушення не визначення частина статті, за яку передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 251, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов

25.01.2021