ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року Провадження № 3/425/1451/21

Справа № 425/3251/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши в об`єднаному судовому провадженні, у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 29 жовтня 2021 року надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами. Зокрема: протокол серії ВАБ № 713132 від 26 жовтня 2021 року; протокол серії ВАБ № 714642 від 26 жовтня 2021 року.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 жовтня 2021 року, з метою практичної реалізації положень частини 2 статті 36 КУпАП, розгляд вказаних справ про адміністративні правопорушення вирішено розглядати в об`єднаному судовому провадженні.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейських, які склали протоколи, полягали у тому, що 12 жовтня 2021 року о 17 годині 36 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто висловлювався грубою нецензурною лайкою у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Крім того 19 жовтня 2021 року о 17 годині 38 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто висловлювався грубою нецензурною лайкою у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. А за такі дії передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

ОСОБА_2 26 жовтня 2021 року звернулась до відділу поліції № 1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області із заявою в якій просила притягнути до адміністративної відповідальності її сина ОСОБА_1 , якій відносно неї 12.10.2021 року о 17 годині 32 хвилини та 19.10.2021 року о 17 годині 36 хвилин вчинив домашнє насильство (а.с. 4,17).

ОСОБА_1 у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях зазначав, що 12.10.2021 року о 17 годині 36 хвилин та 19.10.2021 року о 17 годині 38 хвилин за місцем проживання, між ним та його матір`ю стався мовний конфлікт, під час якого він виражався нецензурною лексикою на адресу матері (а.с. 5,18).

26 жовтня 2021 року, поліцейський, склав протоколи відносно ОСОБА_1 , вважаючи, що він 12.10.2021 року та 19.10.2021 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1-9 протокол з матеріалами).

А суд, на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи були вчинені ОСОБА_3 адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП, застосовуючи наступні норми матеріального права, дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 1 статті 173? КУпАП, серед іншого передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондують із положеннями пунктів 3, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII,за якими:

- домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

- психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Встановлені судом обставини вказують на те, що 12.10.2021 року та 19.10.2021 року ОСОБА_1 дійсно допустив у бік своєї матері висловлювання нецензурного характеру, але суду не надано доказів того, що у його діянні мало місце домашнє насильство, у зв`язку із наступним.

Надані суду протоколи, що складені поліцейським та у яких зазначається суть вчинених діянь, не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_4 вчинив фізичне чи економічне насильство. Тому суд і не встановлює наявності у його діянні ознак фізичного чи економічного насильства.

Проте, у протоколах зазначається про те, що слова нецензурного походження якими висловлювався ОСОБА_4 могли завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , тобто іде мова про застосування психологічного насильства.

Однак, як вже вказувалось, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суду не надано будь-яких відомостей, а головне доказів того, що вживана ОСОБА_1 нецензурна лексика у бік матері, у обох випадках, носила характер особистої її образи чи образи третіх осіб або що такі висловлювання принижували чи залякували її, або були спрямовані на обмеження її волевиявлення. І при цьому, що є обов`язковим для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 173-2 (якщо мова іде про психологічне насильство), що такі висловлювання викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб або спричинили емоційну невпевненість чи нездатність захистити себе, або завдали шкоди її психічному здоров`ю. У протоколах поліцейський зазначив, що нецензурна лайка могла завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілою. При цьому суд враховує, що звернення ОСОБА_5 також не містить відомостей про те, що її син саме завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Відтак суд констатує, що в діяннях ОСОБА_1 , вчинених ним 12 жовтня 2021 року та 19 жовтня 2021 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Разом з цим, суд, у жодному разі не виправдовує вчинок ОСОБА_6 , який містить ознаки порушення норм моралі у демократичному суспільстві. Жоден закон не дає йому права нецензурно висловлюватись у присутності, а тім більше у бік, іншої людини, у тому числі, якщо вона є родичем, і тим більше його мамою, яка дала йому життя.

Але питання кваліфікації такого діяння, тобто визначення того за яким законом ОСОБА_4 повинен понести відповідальність за вчинене діяння і яку саме (кримінальну чи адміністративну) чи жодну відповідальність - це питання компетенції спеціально уповноважених органів виконавчої влади, у тому числі й Національної поліції (по певних правопорушеннях), але не суду.

Функція і роль суду полягає в іншому. Обов`язок суду (у справах про адміністративні правопорушення) перевірити чи є в діянні людини і чи доводяться доказами усі ознаки того складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його підозрює поліцейський (тобто суд повинен перевірити правильність вже здійсненої кваліфікації), і здійснити це, суд може тільки на підставі наданих йому доказів, і тільки в межах вже здійсненої поліцейським кваліфікації. І якщо склад адміністративного правопорушення, в діянні конкретної людини не підтверджується доказами, навіть хоча би одна ознака не підтверджується, суд повинен справу закрити.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчинених ним 12 жовтня 2021 року та 19 жовтня 2021 року року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173?, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до відділу поліції № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко