ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
відносноОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Консалтинг Плюс" місце роботи - Товариство з обмеженою "Термінал Консалтинг Плюс" (03169, м. Київ, пров. Московський, 2-б) місце реєстрації - не з`ясовано ідентифікаційний номер -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 Головним управління Державної податкової служби у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення № 2799/26-15-04-15-22 відносно ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Консалтинг Плюс" за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, де у графі "Суть порушення" зазначено дослівно: "ведення податкового обліку з порушенням законодавства….., що відображено в акті перевірки від 16.09.2021 № 69971/ж5/26-15-04-15-18/39576707 за період з 01.07.2021 по 31.07.2021".

До протоколу про адміністративне правопорушення приєднано: акт від 16.09.2021 № 69971/ж5/26-15-04-15-18/39576707 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість - ТОВ "Термінал Консалтинг Плюс" за липень 2021 року, лист від 16.09.2021 на ім`я ТОВ "Термінал Консалтинг Плюс" про запрошення на підписання протоколу про адміністративне правопорушення, акт від 27.09.2021 про неявку на підписання протоколу, акт від 27.09.2021 про неможливість вручення примірника протоколу, супровідний лист від 28.09.2021 щодо направлення протоколу.

ОСОБА_1 у судове засідання 01.11.2021 не з`явився. Повістка для нього направлялася судом за місцем реєстрації Товариство з обмеженою "Термінал Консалтинг Плюс", адже іншої адреси, а саме: адреси місця проживання та реєстрації особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення у розпорядження суду орган, який складав протокол, не передав.

Sms-інформування не здійснювалося через відсутність в матеріалах судової справи відомостей про номери засобів зв`язку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому розгляд справи відбувся за його відсутності на підставі наявних матеріалів, достатніх для вирішення справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд (суддя) з`ясував, що документи, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві не містять відомостей про місце проживання та/або перебування та/або реєстрації ОСОБА_1 , а у самому протоколі від 27.09.2021 не вказано час вчинення адміністративного правопорушення.

У цей же час судом (суддею) встановлено, що адреса, яка використовувалася Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві при формуванні цих матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Консалтинг Плюс". Будинок № 2-б по пров. Московському у м. Києві є багатоквартирним будинком з нежитловими приміщеннями, а тому номер квартири для вручення повістки фізичній особі має бути зазначений, так як його відсутність свідчить про неповну адресу.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 є такою, що не повідомлена про дату, час і місце розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Поряд з викладеним, судом (суддею) установлено, що і протокол про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 також не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, так само як і лист-запрошення на складання протоколу.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

У п. 3-5 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженій наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за № 1046/29179 вказується, що посадові особи органів доходів і зборів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення на бланку за формою згідно з додатком № 1 до цієї Інструкції. Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у ст. 265 КУпАП. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений. У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Матеріали, що надійшли від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві жодним чином не надають можливість вести мову про те, що для цілей складання протоколу від 27.09.2021 цим органом було використано відомості про ОСОБА_1 , наявні Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Відповідно до п. 12, 13 розділу ІІ вищевказаної Інструкції у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також суд (суддя) критично ставиться до способу повідомлення особи, відносно якої складено протокол за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, про дату прибуття до органу доходів і зборів для підписання протоколу, адже жодних належних і допустимих доказів направлення акта камеральної перевірки, запрошення для складання протоколу суду подане не було, незважаючи на ухвалення з цього приводу постанови.

Описане свідчить про грубе порушення права ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї.

При цьому суд (суддя) зауважує, що адміністративна відповідальність за КУпАП становить виключно персоналізовану відповідальність та не може покладатися на юридичних осіб, що відповідно вимагає індивідуального ставлення до осіб, відносно яких складаються протоколи про адміністративне правопорушення, а тому і повідомлятися про висунення ним обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення також має відбуватися з дотримання вимог законодавства про індивідуалізацію. Як вказувалося вище, ні протокол, ні запрошення для його складання на ім`я ОСОБА_1 не складалися та не направлялися.

Належних доказів надіслання запрошення для за правилами п. 12 розділу ІІ описаної Інструкції до суду не передано, а тому воно не може вважатися належним чином врученим, що свідчить про те, що протокол від 27.09.2021 не може слугувати належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Невручення протоколу від 27.09.2021 ОСОБА_1 для ознайомлення і підписання є суттєвим недоліком, який не може бути усунутий органом (посадовою особою), яка розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності (у цьому випадку - суддею), адже матеріали, які надійшли до суду, не містять відомостей про місце проживання (перебування, реєстрації) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вжиті судом (суддею) заходи не дали змоги установити такі відомості, забезпечити належне вручення повістки, та, як наслідок, не дали змогу самостійно усунути такий недолік шляхом реалізації процесуального права на ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також суд (суддя) зауважує, що сформовані Головним управління Державної податкової служби у м. Києві матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів направлення ні акта перевірки, ні запрошення для складання протоколу, ні самого протоколу за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Консалтинг Груп".

Описані обставини свідчать про ризики порушення права особами, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

На переконання суду (судді) розгляд справи за умови необізнаності особи про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі протоколу, який не може вважатися належним доказом у справі, за умови необізнаності особи про наявність у провадженні суду справи, що стосується її прав та обов`язків, порушуватиме право на захист, а також і право на справедливий суд.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вказувалося вище, протокол про адміністративне правопорушення від 28.09.2021 не приймається в якості належного доказу в цій справі.

У той же час інші наявні матеріали не дають змогу встановити склад адміністративного правопорушення за обставин, у зв`язку з якими відносно ОСОБА_1 було складено такий протокол.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, 163-1, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко