Справа № 544/1274/20
Пров.№ 3/544/5/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 січня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Негодяєва С.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_2 адвоката Міщенка Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого черговим стрілочного поста АТ «Укрзалізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21 вересня 2020 року о 14.00 години за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 , а саме своїми діями вчинив психологічне насильство, що виразилося у висловлюванні словесних образ та погроз застосування фізичного насильства, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 21.09.2020 він знаходився вдома, готував собі їжу і вийшов на двір. Колишня дружина вивішувала у дворі білизну і зробила йому зауваження, щоб він не відкривав у будинку вікна, бо діти й так часто хворіють. Він їй відповів, що її обвинувачення в його сторону безпідставі, але вона у відповідь облила його водою і вдарила по обличчю. В нього в руках була каструля, якою він замахнувся та пригрозив, що якщо дружина до нього ще чіплятиметься, то він в неї її кине. Дружина відскочила від нього та налетіла на стіл, який стояв позаду неї, подряпавши об нього ногу. Потерпілу він не бив та психологічного насильства не застосовував. Всі сварки в сім`ї відбуваються через будинкок, в якому вони всі проживають, оскільки дружина вважає, що він повинен піти з будинку, її дратує його присутність та вона «виживає» його з дому.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_1 , пояснила, що 21 вересня 2020 року вона знаходилась вдома та займалася хатніми справами. ОСОБА_1 , з яким вони після розлучення продовжують проживати в одному будинку, порозчиняв вікна у будинку. Щоб уникнути протягів, вона позачиняла вікна, але чоловік їх знову повідкривав. Коли вона була на вулиці, де вивішувала випраний одяг, на двір вийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 , якому вона зробила зауваження, щоб він не відчиняв у будинку вікна та не робив протягів, так як діти можуть захворіти. На зауваження ОСОБА_3 образливо відповів їй стосовно дітей. В той час вона струшувала футболку і краплі води потрапили на нього. Він нецензурно висловився в її сторону та замахнувся каструлею, яку тримав у руках. Вона відступила назад, він її відштовхнув, внаслідок чого вона впала на стіл, що стояв позаду і поранила ногу. Після цього вона викликала поліцію.

Також вона пояснила, що колишній чоловік постійно її ображає у присутності дітей, вона побоюється за своє життя, бо не знає чого очікувати в будь який момент від нього, так як він налаштований агресивно. Їх діти також не спілкуються з батьком, старший син на її боці, бо намагається захистити її від насилля колишнього чоловіка. У них з чоловіком дійсно тривають судові спори за будинок, в якому вони зараз проживають, але на сварки вона його не провокує.

Інспектор ДОП СП Пирятинського ВП Шафорост А.В., який складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 (колишні чоловік та дружина) постійно сваряться та викликають один на одного поліцію. На обох були складені протоколи про вчинення домашнього насильства. Внаслідок постійних конфліктів у сім`ї страждають їх неповнолітні діти. Він сам неодноразово був свідком конфліктів, в ході якого подружжя взаємно ображали один одного. Вважає, що причиною цих конфліктів є невирішені питання розподілу спільного майна. В даній ситуації вважає, що вина у виникненні конфліктів лежить на ОСОБА_1 . У поліцейського була розмова із неповнолітнім сином подружжя, який підтвердив, що батьки постійно сваряться, батько весь час ображає матір. Дитина з батьком не спілкується, оскільки, зі слів сина батька його матеріально не підтримує та не піклується про нього та сестру. За наслідками розгляду заяв ОСОБА_2 про домашнє насильство поліцейський виносив 3 чи 4 тимчасові заборонні приписи стосовно кривдника.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктами 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП особа несе відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП визначає насильство в сім`ї як «умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого». Тобто об`єктивна сторона ч.1ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 21.09.2020 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 психологічне насильство, що виражалося у словесних погрозах та образах, залякуванні, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Указані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №014425 від 02.10.2020, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , інспектора поліції ОСОБА_4 , копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, та довідкою про надання психологічної підтримки від 19.11.2020. Відповідно до зазначеної довідки ОСОБА_2 у червні 2020 звернулася за психологічною допомогою у зв`язку з тим, що потерпає від насилля з боку колишнього чоловіка. ОСОБА_5 отримала десять безкоштовних консультацій по технікам здолання та управління стресовими реакціями. За висновком психолога ОСОБА_2 має потребу у подальшому психологічному супроводі при наявності мотивації до зміни свого психічного становища.

Таким чином, вказані обставини доводять, що психологічне насильство з боку колишнього чоловіка спричинило емоційну невпевненість у потерпілої та нездатність захистити себе, тобто спричинило психологічну шкоду, що є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому одним із факторів, який посилив емоційну невпевненість та побоювання залишитися з дітьми без житла у потерпілої є той факт, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство, маючи перевагу в своїх можливостях, так як до вирішення спору в суді він є одноосібником власником будинку, в якому проживає сім`я.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому його доводи про те, що він не чинив психологічного насильства відносно дружини, суд вважає способом обраного ним захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене. Наявність між сторонами довготривалого конфлікту не може вважатися тією обставиною, яка б виправдовувала поведінку ОСОБА_1 щодо образ та приниження колишньої дружини, зокрема і в присутності їх неповнолітніх дітей. При цьому ситуація, в якій опинилися діти, створює в першу чергу психологічне насильство по відношенню до них.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

Оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 21 вересня 2020 року, то на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, закінчилися, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.173-2, п.1. ч.1 ст.247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП- закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сайко