справи №№ 362/3854/21, 362/3855/21
провадження №№ 3/362/1656/21, 3/362/1657/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича Олега Васильовича розглянув справи про адміністративні правопорушення щодо неповнолітнього

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт від 14 листопада 2018 року № НОМЕР_1 ) не працює, навчається у технікумі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі ОСОБА_1 )

за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КУпАП.

Суд установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 липня 2021 року серії ДПР № 175308 19 липня 2021 року о 01:29 в смт. Гребінки по вул. Білоцерківській, 1, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio Zx без номерних знаків у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат огляду 1,44 проміле. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 липня 2021 року серії ДПР № 175342 19 липня 2021 року о 01:29 в смт. Гребінки по вул. Білоцерківській, 1, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio Zx без номерних знаків, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказавши, що дійсно, не має прав керування транспортним засобом, у зазначений день випив трохи пива, але транспортним засобом не керував. Просив його не карати.

Під час розгляду справи взяли участь законні представники ОСОБА_1 (його батьки). Також взяті пояснення ОСОБА_2 як свідка події.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до пункту 2.9-а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд установив, що 19 липня 2021 року о 01:29 в смт. Гребінки по вул. Білоцерківській, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,44 проміле.

Зазначені обставини повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою результатів тестування на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - пункту 2.9(а) цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

До того ж, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт 2.1(а) Правил дорожнього руху).

За визначеннями, наданими в пункті 1.10 Правил дорожнього руху:

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт

мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Своєю чергою, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП.

Суд установив, що мопед Honda Dio Zx, яким керував ОСОБА_1 , приводиться в рух з допомогою двигуна об`ємом 49,9 куб.см.

Отже, в силу зазначених правил водій такого механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія (категорія А1).

Однак суд установив, що 19 липня 2021 року о 01:29 в смт. Гребінки по вул. Білоцерківській, 1, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio Zx, не маючи права керування транспортним засобом.

Отже, суд констатує порушення з боку останнього вимог пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху та, відповідно, наявність у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення суд виходить з такого.

Відповідно до частин 2, 6 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на те, що з часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, минуло більш ніж три місяці, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині належить закрити.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП суд зауважує на тому, що санкція за вчинення даного правопорушення є безальтернативною накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом із цим, за змістом частини 2 статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Так, статтею 24-1 обумовлено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Заходи впливу, передбачені цією статтею, не є адміністративними стягненнями у розумінні статті 23 цього Кодексу. Вони є альтернативними заходами виховного впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення у віці 16 років, позитивно характеризується, навчається у технікумі, проживає з батьками, враховуючи характер і обстановку вчиненого ним правопорушення, відсутність шкідливих наслідків правопорушення, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного, суд вважає можливим його виховання без накладення адміністративного стягнення та дійшов висновку про доцільність застосування до нього такого заходу впливу, як попередження.

Стаття 40-1 КУпАП у даному випадку застосуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 13, 24, 24-1, 27, 33, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

постановив:

1. Справи про адміністративні правопорушення №№ 362/3854/21, 362/3855/21 щодо неповнолітнього ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КУпАП розглядати в одному провадженні.

2. Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

3. В порядку статті 24-1 КУпАП застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

4. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя О.В. Попович