Справа № 752/157/21
Провадження №: 3/752/1041/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1 місце проживання - АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 РНОКПП - НОМЕР_1
за участю ОСОБА_1 (особисто), захисника Лівочки П.В. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

До Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 07.12.2020 № 615, в якому зазначено, що 07.12.2020 об 11:02 у АДРЕСА_4 у магазині ІНФОРМАЦІЯ_4 (ФОП ОСОБА_2 ) керівник магазину ОСОБА_1 не проводить навчання з працівниками, журнал навчання відсутній, що є порушенням правил, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", п. 7 постанови Головного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020.

Таку бездіяльність ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

До вказаного протоколу приєднано копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 07.12.2020, опитувальник щодо організації протиепідемічних заходів на підприємства, установах та організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, розміщених на території міста Києва (додаток до протоколу засідання Штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації від 07.08.2020 № 56), копія посвідчення посадової особи, копію доручення Прем`єр-міністра України від 15.11.2020, копію протоколу засідання Штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації № 58 від 21.08.2020, копію наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 48-АГ від 29.09.2020 "Про участь в складі робових груп РДА".

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , які надані ним в ході фіксації адміністративного правопорушення на місці та приєднані до протоколу, він не погоджується з протоколом, зауважує, що навчання на торговій точці проводиться усно кожного дня до початку зміни, вважає відсутніми у своїх діях складу адміністративного правопорушення та зазначає, що нормативними актами не встановлено обов`язку ведення журналу інструктажу.

У суді ОСОБА_1 свою провину не визнав та надав усні пояснення, стверджуючи, що він не суб`єктом адміністративного правопорушення, адже станом на 07.12.2020 він не був офіційним працівником у магазині "Алладін", адже проходив стажування на посаду продавця у власника бізнесу - фізичної особи - підприємця.

Захисник Шаповаленка Е.С. заявив суду клопотання про закриття провадження у справі від 26.01.2021 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яке мотивоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення від 07.12.2020 не може стати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адже орган та особа, які склали не мали не це належних повноважень (порушення ст. 255 КУпАП); формулювання правопорушення ґрунтується на акті, який має рекомендаційний характер та не є нормативно-правовим актом у розумінні чинного законодавства; Закон"Про захист населення від інфекційних хвороб" та постанова Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 не зобов`язують проводити навчання персоналу та вести відповідний журнал; матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або посадовою особою, яка несе відповідальність за організацію протиепідемічних заходів у магазині; доказів протиправної бездіяльності протокол та додані до нього матеріали не містять.

ОСОБА_1 підтримав клопотання, заявлене його захисником.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, співставивши пояснення, отримані у судовому засіданні з даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями, відібраними в ході фіксації правопорушення на місці, суддя вважає за належне частково задовольнити клопотання захисника про закриття провадження у справі. Так, посилання захисника на те, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складено неналежним суб`єктом відхиляються. При цьому суддя не вбачає складу адміністративного правопорушення в обставинах, за яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 07.12.2020, так як вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом". Такі висновки мотивовані наступним.

Щодо наявності у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві та, зокрема, головного спеціаліста відділу контролю за регульованими цінами ОСОБА_3 слід зазначити таке.

21.08.2020 на засіданні Штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації прийнято ряд рішень, зафіксованих у протоколі № 58, де, серед іншого вирішено продовжити роботу робочих груп із осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП із залученням посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (п. 3.1 протокольного рішення).

Пунктом 4 цього ж протокольного рішення визначено, що робочі групи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину (згідно з

опитувальником, що додається), викладених у розпорядчих документах, а саме: постанові Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"; тимчасових рекомендаціях щодо організації протиепідемічних заходів для кожного окремого виду діяльності, затверджених постановами Головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно до п. 5 доручення Прем`єр-міністра України № 46675/0/1-20 від 15.11.2020 Голові Держпродспоживслужби України Магалецькій В.В. доручено вжити вичерпних заходів до здійснення контролю за виконанням обмежень визначених постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2".

Пунктом 1 зазначеної постанови на території України продовжено дію раніше установленого карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"з 1 серпня до 31 грудня 2020.

Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів створено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" реорганізовано шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються.

Пунктом 5 постанови № 442 установлено, що центральні органи виконавчої влади, які утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 209 від 12.04.2017 у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві, серед іншого, реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

На цих підставах слід вважати, що головний спеціаліст відділу контролю за регульованими цінами ОСОБА_3 під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, перебував в складі робочої групи Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації та в межах компетенції та наданих повноважень установив склав протокол порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм в мазанині "Алладін", адже виконував функції органу державної санітарно-епідеміологічної служби.

За приписами ст.. 255 КУпАП уповноваженні посадові особи органів державної санітарно-епідеміологічної служби мають право складати протоколи про правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Щодо відсутності складу правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 44-3 у редакції, станом на 07.12.2020 установлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (ч. 1).

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , головний спеціаліст відділу контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, який діяв в межах компетенції та наявних повноважень, передбачав, що ОСОБА_1 порушив вимоги, визначені постановою Головного санітарного лікаря України (п. 7).

Фактичних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною на дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, установлених рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами до протоколу від 07.12.2020 не приєднано.

Також до протоколу не приєднано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта, який проводив господарську діяльність за вказаною у протоколі адресою. Протокол містить лише посилання на те, що там працює ФОП ОСОБА_2 . При цьому відсутні і документи, які б дозволити встановити відповідальну особу та проаналізувати чи дійсно на ОСОБА_1 покладалися такі обов`язки, за недотримання яких і було складено протокол від 07.12.2020.

Суддя враховує, що ОСОБА_1 у поясненнях, відібраних у нього 07.12.2020 не заперечив обставин того, що працював у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " і у розрізі цих пояснень особи доцільним видається посилання на позицію, висловлену Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду у постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17, де вказується вказав, що сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє орган від доведення правомірності свого рішення.

У ході судового засідання не видалось за можливо встановити, що ОСОБА_1 є а ні найманим працівником (офіційно працевлаштованим), а ні суб`єктом господарювання (посадовою особою), та, відповідно зобов`язаний виконувати вказані у протоколі дії. Так, за твердженнями ОСОБА_1 станом на 07.12.2020 він стажувався на посаду продавця в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Отже, ОСОБА_1 не може визнаватися суб`єктом вказаного правопорушення в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В цій ситуації, на поконання судді, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила правила щодо карантину людей.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Протокол про адміністративне правопорушення від 07.12.2020 та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватися належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Поряд з викладеним, видаються слушними у твердження захисника, який наголошував на тому, що Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020, за свою правовою суттю та силою не є нормативно-правовим актом у розумінні чинного законодавства та носять рекомендаційний характер та не повинні слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

На переконання судді, притягнення до адміністративної відповідальності особи з підстав невиконання вимог акту, виданого посадовою особою в межах її повноважень який носить рекомендаційний характер не відповідатиме принципам забезпечення права на справедливий суд.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи все викладене вище, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, ч.1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко