26.01.2021 Провадження №3/389/1687/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , притягувався до адміністратвиної відповідальності за ст.187 КУпАП 09 вересня 2020 року,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №655503 від 11 листопада 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 , 11 листопада 2020 року о 22:10 год. перебуваючи в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , поводив себе агресивно та зухвало по відношенню до мешканців будинку, погрожував фізичною розправою. На закону вимогу інспектора СРПП старшого лдейтенанта поліції припинити протиправні дії та назвати свої анкетні дані, не реагував та продовжував висловлювати погрози. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні вказаного правопорушення та просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що прийшов в гості, там стався конфлікт з іншими присутніми там особами. Вони викликали наряд поліції. Працівники поліції приїхали та не розбираючись у тому хто винен, одягли на нього кайданки. Свої анкетні дані він назвав відразу на вимогу поліцейських і опору останнім не чиним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Суб`єктивна сторона: правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що непокора повинна бути злісною. Злісність непокори проявляється у відмові від виконання наполегливих, неодноразових законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконання ним службових обов`язків, або відмова, яка виражена в зухвалій формі, що свідчити про явну зневагу до поліцейського.

Іншою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є законність розпорядження/вимоги поліцейського. Суд вважає, що цією ознакою охоплюється обов`язок поліцейського проінформувати особу у доступний для неї спосіб про те, що указане розпорядження/вимога надходить саме від поліцейського, що вимагає від особи особливого ставлення до такого розпорядження/вимоги та необхідності його виконання. Розпорядження/вимога поліцейського повинні бути законними, тобто можливість поліцейського зробити таке розпорядження чи вимогу, що породжує в подальшому у особи обов`язок вчинити певні дії, утриматись від їх вчинення, усвідомити, передбачити та спрогнозувати свою подальшу поведінку повинна передбачатись Законом України «Про національну поліцію» або іншими нормативними документами, що регламентують службову та професійну діяльність поліцейського. Таке розпорядження чи вимога повинні бути зрозумілі особі, обов`язок забезпечити зрозумілість цього розпорядження чи вимоги лежить на поліцейському.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" вказано, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац 2 п.7). Саме це тлумачення є визнаним, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Таким чином, для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ОСОБА_1 стверджує, що 11 листопада 2021 року дійсно виник конфлікт за адресою, яка вказана у протоколі між ним та іншими особами, проте, коли приїхали працівники поліції опору він їм не чинив, як і не вчиняв будь-яких інших протиправних дій, які б свідчили про злісну непокору працівнику поліції.

Разом з цим належних доказів, які б свідчили про те, що працівники поліції перебували при виконанні службових обов`язків, що ними було висунуто законні розпорядження чи вимоги, які висловлювались наполегливо чи неодноразово та не були виконані ОСОБА_1 , до протоколу не долучено. Особа поліцейського, вимоги якого безпосередньо не виконувалися ОСОБА_1 , у протоколі не зазначена. У поясненях свідків не відображено подій, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Долучений до протоколу рапорт не може вважатися однозначним доказом, який доводять вину останнього у вчиненні правопорушення, оскільки за своїм змістом він є службовими документом, який інформує керівництво про дії підлеглих. Відеозапису події працівниками поліції не надано, як і інших ніж вказані вище доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, на підставі яких можливо встановити послідовність подій та надати обґрунтовану юридичну оцінку діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо невиконання розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Г.В. Берднікова