Справа № 751/8783/20 Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М.
Провадження № 33/4823/551/21
Категорія - ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Чернігівської митниці Кравченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що становить 526 528 грн 17 коп., з конфіскацією товарів (згідно опису предметів до протоколу про ПМП № 0839/10200/20), які є предметом правопорушення, вилучені і зберігаються на складі Чернігівської митниці.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Чернігівської митниці суму витрат за зберігання товару - 30 грн 34 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.11.2020 року о 04 год. 53 хв. в зону спрощеного митного контролю "зелений коридор" митного поста "Сеньківка-автомобільна" Північної митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що слідував у напрямку "в`їзд в Україну" під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Під час проведення спільного огляду транспортного засобу RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та переміщуваних у ньому речей, було виявлено приховані від митного контролю лікарські засоби загальною кількістю 7 упаковок, а саме: Avastin® 25 mg/ml у кількості 1 упаковки, Herceptin® у кількості 2 упаковки, Адцетрис® у кількості 4 упаковки. Зазначені лікарські засоби були поміщені у білий поліетиленовий пакет, який в свою чергу, знаходився під капотом в моторному відсіку зазначеного автомобіля зі сторони водія.

У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що його попросили забрати валізу з речами та коробку з посудом, але як виявилось, там були і ліки. Він злякався, що можуть бути проблеми, хоча ліки не є наркотичними і поклав їх під капот.

Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та притягнув його до адміністративної відповідальності в межах санкції статті.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутній у судовому засіданні, а правова допомога, яка йому надавалася адвокатом, виявилася неналежною, просить скасувати постанову місцевого суду та провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що в нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він одразу повідомляв, що речі, у яких виявилися ліки, йому не належать, його попросив провезти знайомий, він не знав що там, а виявивши лікарські засоби, злякався, що можуть бути проблеми, тому переклав їх під капот машини. Тобто будь-яких місць для сховищ (тайників) та інших засобів, що утруднюють виявлення товарів, він не виготовляв. Кількість ліків є незначною і перевозились для власного використання хворою людиною. Тому вважає, що суду не доведено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення через відсутність його вини у формі умислу. Крім того зазначає, що суд не мав права застосовувати стягнення, оскільки минули строки накладення стягнення, так як протокол було складено 08.11.2020 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити із викладених підстав та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у суді апеляційної інстанції заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін та вказав, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на приховування товару від митного контролю, тому має нести адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд апеляційної інстанції визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та вважає необхідним строк поновити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає, серед іншого, і за переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до положень п. 37 ст. 4 МК України перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, указаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, яким надана оцінка у сукупності з усіма доказами, розглянутими судом, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України є вірною.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що, перетинаючи державний кордон України гр. ОСОБА_1 як перевізник перевозив серед належних йому речей, речі знайомого, серед яких виявилися лікарські засоби, які він власноруч поклав під капот автомобіля і лише під час здійснення митно-прикордонного контролю автомобілю їх було виявлено, виявлення стало можливим лише після відкриття капоту у місці, не визначеному для перевезення товарів, що вказує на прихованість та підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо мотиву такого - уникнення проблем при перетині митного кордону.

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами: протоколом про порушення митних правил № 0839/10200/20 від 08.11.2020 року (а.с. 2-5); актом проведення огляду автомобіля (а.с. 7-11); письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; згідно висновку експерта № -0999 від 03.12.2020, загальна вартість вилучених товарів станом на дату оцінки становить 526528, 17 грн (а.с. 19-22).

Доводи апелянта про відсутність умислу суд розцінює як намагання уникнути відповідальності та спростовується поясненнями самого ОСОБА_1 , що він навмисно переклав переміщувані ним ліки під капот автомобіля задля уникнення можливих проблем і таке місце характерне для переміщення товарів з приховуванням та таким, яке утруднює його виявлення, оскільки не є місцем для перевезення багажу.

З огляду на що, доводи апеляційної скарги щодо неповноти з`ясування судом першої інстанції обставин справи не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

А його посилання на порушення строків накладення стягнення необґрунтовані, оскільки правопорушення вчинено 08.11.2020 року, у суд справа надійшла 17.12.2020 року, а відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до статті 495 МК України, статті 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, постанова відповідає вимогам, які до неї ставляться. Стягнення накладено у межах санкції частини статті, за якою притягнуто до відповідальності.

Тому апеляційний суд в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для скасування постановленого судом рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд