Номер провадження 3/243/2169/2021
Номер справи 243/5504/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головучого - судді Агеєвої О.В.,

за участю:

- секретаря судового засідання - Чуйко Д.М.,

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

- захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката - Дьяченко О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшов Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034849 від 22 травня 2021 року, складеного поліцейським роти №4 взводу 1 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержантом поліції Хлобистовим В.С., 22 травня 2021 року о 01 годині 40 хвилин, в м. Слов`янську по вулиці Сучасній біля будинку № 68, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі автомобіля тверезому водію, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозйомка проводилась технічним засобом персональний відеореєстратор Body cam АН00055.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 10, 63 Конституції України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та пояснив, що він дійсно 22 травня 2021 року о 01 годині 40 хвилин перебував на вул. Сучасній в м. Слов`янську у стані алкогольного сп`яніння, однак він не керував автомобілем. За кермом автомобіля була його дружина - ОСОБА_3 . Вона заїхала на автозаправку по вул. Сучасній, всі, хто на той час перебували в автомобілі вийшли з нього, потім вона пересіла на пасажирське сидіння спереду і в цей час до них під`їхали поліцейські, запитали чия машина та почали складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та пояснював працівникам поліції, що він не керував автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дьяченко Д.В. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, оскільки матеріали адміністративної справи та надані суду матеріали не містять доказів, що автомобілем Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував саме ОСОБА_1 , що виключає його відповідальність як правопорушника.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він не бачив чи керував транспортним засобом ОСОБА_1 , він їхав додому з роботи та був зупинений працівниками поліції, які йому пояснили, що він буде свідком у справі. Вони підійшли до машини Opel Vectra, біля машини стояли люди та ОСОБА_1 у його присутності та присутності ще одного свідка відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює оператором АЗС по вул. Сучасна в м. Слов`янську. Заправка має два виїзди. Машина Opel Vectra, заїхала з однієї сторони, а поліція через декілька хвилин заїхала з іншого боку. Машини стояли друг проти друга. Вона не бачила хто керував автомобілем Opel Vectra та хто виходив з місця водія. Її запросили працівника поліції бути свідком під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зустрілися в м. Слов`янську. Широштанов з ОСОБА_8 вирішили випити пиво, після чого за кермо сіла дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , вони заїхали на заправку в туалет та заправитися. Всі вийшли з машини, після чого до них під`їхали працівники поліції і склали протокол на ОСОБА_1 за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_7 надав суду аналогічні пояснення, поясненням свідка ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_3 суду надала аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , а також додала, що після того як склали протокол на її чоловіка ОСОБА_1 , їй працівники поліції наказали сісти за кермо, оскільки вона була тверезою та має посвідчення водія.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, вислухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши надані пояснення захисту, письмові матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративними матеріалами, прийшла до наступного.

Відповідно до частини 5 розділу ІІ, частини 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, з долученого до адміністративного матеріалу відеодиску № 0055 та № 0057, а також з витребуваного судом у патрульної поліції відеоматеріалу, вбачається, що відеозапис починається з того, що автомобіль Opel Vectra стоїть на АЗС, біля автомобіля стоять люди та працівники поліції перевіряють документи у ОСОБА_1 , пояснюючи причину зупинки тим, що у автомобіля Опель не підсвічується задній номерний знак. Після того, як ОСОБА_1 заперечував таку поломку, працівник поліції запідозрив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився та став пояснювати, що він не керував транспортним засобом. Також дані пояснення працівнику поліції виказували і інші особи, які перебували біля ОСОБА_1 , однак їх пояснення працівники не приймали та постійно пропонували їм повернутися до машини. Після чого склали адміністративний протоком.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_3 та їх не зупиняли працівники поліції, а підійшли до них, коли ті стояли на АЗС, оскільки такі пояснення свідків є послідовними, такими, що не суперечать один одному та підтверджені відеозаписом, наданим працівниками поліції. Крім того свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також суду пояснили, що вони не бачили, хто керував автомобілем, оскільки були запрошені у якості свідків для фіксування відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у Протоколі серії ДПР18 № 034849 від 22 травня 2021 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному протоколі зазначено, що 22 травня 2021 року о 01 годині 40 хвилин, в м. Слов`янську по вулиці Сучасній біля будинку № 68, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та в судовому засіданні не доведено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та дана обставина спростовується наданими суду доказами, а саме відеоматеріалами та поясненнями свідків, які суд прийняв до уваги, як належний доказ по справі, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва