КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/21239/21 Головуючий у 1 інстанції: Калініченко О.Б.

Провадження №33/824/4838/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської міської митниці Державної митної служби України Панькіна Дмитра Валерійовичана постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює в ТОВ «Рибоконцервний завод «Екватор», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 471 Митного кодексу України. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1358/10000/21 від 14 липня 2021 року грошові кошти в сумі 870 євро та 370 доларів США повернуто ОСОБА_1 .

Згідно з постановою 14 липня 2021 року о 12 год 00 хв. на митному посту «Аеропорт Київ (Жуляни)» Київської митниці під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» «ВІДЛІТ» терміналу «А» міжнародного аеропорту «Київ» під час проведення митного контролю пасажирів, які відлітають рейсом W6 6265, літаком авіакомпанії «WIZZ AIR» «Київ-Салоніки», було зупинено гр. України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

При усному опитуванні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переміщують готівку, зі слів пасажирів у межах дозволеного 20 тисяч євро. Під час митного огляду у гр. ОСОБА_3 було виявлено суму готівки у розмірі 10 000 євро, у гр. ОСОБА_1 - 10 870 євро та 370 доларів США.

Дії гр. ОСОБА_1 , які були виражені в обранні для проходження митного контролю каналу, що позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», без належним чином заповненої митної декларації, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, а саме, порушено встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (кордонах) спрощеного митного контролю.

Не погоджуючись з постановою суду 18 серпня 2021 року представник Київської міської митниці Державної митної служби України Панькін Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення відповідно до санкції за ст. 471 МК України, а саме, накладення штрафу у розмірі 1 700 грн з конфіскацією обмежених товарів у розмірі 870 євро та 370 доларів США.

Зазначає, що під час розгляду справи судом доведено, що ОСОБА_1 , обравши в зоні митного контролю прохід «зелений коридор», здійснила переміщення через митний кордон України без декларування готівки, сума якої перевищує встановлену ч. 1 ст.8 Закону України «Про валюту і валютні операції» межу - 10 000 євро.

Оскільки законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, яка перевищує 10 000 євро, до правопорушника у відповідності до санкції ст. 471 МК України повинно бути застосовано штраф, як основний вид стягнення, та конфіскація безпосереднього предмету правопорушення, як обов`язковий додатковий вид стягнення, визначений санкцією закону, який передбачає відповідальність за порушення вказаних митних правил.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І. та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обґрунтований належним чином та є правильним, оскільки доведений зібраними у справі доказами, а саме: 1) протоколом про порушення митних правил №1358/10000/21 від 14 липня 2021 року; 2) письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 липня 2021 року; 3) описом предметів від 14 липня 2021 року; 4) актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 14 липня 2021 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно приписів ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 «Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом», затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137, позначає закінчення «зеленого коридору», настає відповідальність за порушення митних правил.

Приписами ч. 3 ст. 197 МК України встановлено обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), які можуть встановлюватися Національним банком України.

Відповідно до пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02 січня 2019 року, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 9999 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 9999 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно із пунктом 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінносте, затвердженого постановою Правління Національного банку України №3 від 02 січня 2019 року, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Пунктом 6 даної постанови закріплено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно з даними протоколу про порушення митних правил №1358/10000/21 14 липня 2021 року о 12 год 00 хв. на митному посту «Аеропорт Київ (Жуляни)» Київської митниці під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» «ВІДЛІТ» терміналу «А» міжнародного аеропорту «Київ» під час проведення митного контролю пасажирів, які відлітають рейсом W6 6265, літаком авіакомпанії «WIZZ AIR» «Київ-Салоніки», було зупинено гр. України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

При усному опитуванні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переміщують готівку, зі слів пасажирів у межах дозволеного 20 тисяч євро. Під час митного огляду у гр. ОСОБА_3 було виявлено суму готівки у розмірі 10 000 євро, у гр. ОСОБА_1 - 10 870 євро та 370 доларів США. За цим протоколом з виявленої суми було пропущено 10 000 євро, а вилучено 870 євро та 370 доларів США.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн є законними і обґрунтованими, з яким і погоджується суд апеляційної інстанції.

За дане правопорушення санкція ст. 471 МК України передбачає за собою накладення адміністративного стягнення у виді штрафу і конфіскації валюти в обсягу, що перевищує норму переміщення через митний кордон України.

При вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення - чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

На переконання суду апеляційної інстанції є вмотивованим рішення суду в частині не застосування до ОСОБА_1 конфіскації не задекларованої валюти, що передбачено санкцією ст. 471 МК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження коштів та заподіяння шкоди державним чи суспільним інтересам.

Оскільки держава не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації, діяння, вчинене ОСОБА_1 , не завдало майнової шкоди державі, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Крім того, 11 липня 2019 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі «Садоча проти України», з якого вбачається, що за аналогічних обставин конфіскація законно придбаних коштів заявника має індивідуальний та надмірний тягар і є непропорційною вчиненому правопорушенню мірою, а отже, порушенням статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ «Садоча проти України» судове рішення, яким застосовано конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці зазначає, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норми.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гирлян проти Росії» від 09 жовтня 2018 року (скарга № 35943/15) Суд наголосив, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання, - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено, наприклад, злочин відмивання грошей або ухилення від сплати податків (див. Ісмаїлов, § 38, Grifhorst, § 102, і Boljeviж, § 44).

Розуміння пропорційності - є оціночною категорією і повинна встановлюватися щодо конкретного суб`єкта в кожній окремій справі на підставі тих обставин і фактів, що встановлені судом безпосередньо.

Підґрунтям для висновку про додержання балансу інтересів, якщо втручання в право особи на мирне володіння майном має місце, повинен бути результат вивчення спірної ситуації.

Як убачається із протоколу про порушення митних правил майном правопорушника є грошова сума в доларах США та євро, яка, на думку представника митниці, підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням у право особи на повагу власності і відповідно, має бути застосована ст. 1 протоколу №1 Європейської конвенції з захисту прав людини.

У даному випадку застосування лише адміністративного штрафу є достатнім покаранням та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Отже, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга представника Київської міської митниці Державної митної служби України Панькіна Д.В., доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці Державної митної служби України Панькіна Дмитра Валерійовичазалишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко