Справа № 347/2412/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника Богданця Юрія Миколайовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460988 від 20.12.2020 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту :

«17.12.2020 року о 17 год. 00 хв. в м. Косів, провулок Гоголя, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на пішохода, який рухався у попутньому напрямку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого пішохід отримав легкі тілесні ушкодження».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, та вказав, що жодного ДТП не вчиняв. В той день, він повертався до свого власного будинку, повернувши в свою вулицю, побачив, що посеред вулиці йшла невідома йому особа з малолітньою дитиною. Посигналивши, останній підійшов до автомобіля і вдарив рукою по лобовому склі, намагаючись його розбити. Після чого, ОСОБА_1 зробив зауваження невідомій особі та продовжив рух до себе додому, проте, заїхавши в гараж, не виходив з автомобіля, оскільки невідома йому особа висловлювала погрози у нецензурній формі. Конфлікт тривав близько 10 хв. До завершення конфлікту ОСОБА_1 перебував у автомобілі, після чого йому стало відомо, що вищезазначеною особою, є ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_1 вказав, що з ОСОБА_3 в нього існують тривалий час конфлікти, оскільки останній неправильно паркує свій автомобіль, перекриваючи таким чином заїзд до будинковолодіння. Також ОСОБА_1 ствердив, що жодної зброї у нього немає, а вказані в поясненнях ОСОБА_3 відомості про погрози йому зброю є вигадкою. ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_1 - відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні :

другий примірник протоколу серії ДПР18 № 460988 від 20.12.2020 року;

схема місця ДТП, яка сталася 17.12.2020 року у м. Косів, провулок Гоголя;

копія письмових пояснень ОСОБА_3 ;

копія письмових пояснень ОСОБА_1 ;

У п. 2.3 б) Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз. 87 п. 1.10 Правил дорожнього руху). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є шкідливий матеріальний наслідок - спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Однак у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про спричинення водієм ОСОБА_1 пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів, зокрема, і щодо спричинення суспільно-шкідливих матеріальних наслідків.

Окрім того, схема ДТП, яка долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містить містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що могло би свідчити про факт ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеною схемою. Також у схемі зазначено, що «пошкодження транспортного засобу відсутні».

Слід також зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460988 відносно ОСОБА_1 складено 20.12.2020 року, а подія, яка описана у протоколі відбулася 17.12.2020 року.

Суд звертає увагу й на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не було вручено другого примірника протоколу, оскільки він наявний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ч. 2 ст. 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460988 від 20.12.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю.С. Кіцула