ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7473/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна, розглянувши справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником дільниці ТОВ «Лайф Індастрі», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2021 в період часу з 14-30 год. до 14-50 год. на будівництві за адресою: м. Київ, вул. Санаторна, 4, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - начальником дільниці ТОВ «Лайф Індастрі», не виконав законні вимоги (приписи) працівника поліції № 1333 та № 1334 від 12.08.2021 щодо припинення зливу бетону з проїзної частини і тротуару та облаштування безпечного проходу пішоходів.

Оскільки за наведеними обставинами інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві Турчиним В. І. складено два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме: серії ААБ № 143036 та серії ААБ № 143037, наявні підстави для об`єднання заведених за даними протоколами судових справ в одне провадження.

Розгляд справи в суді було призначено на 07.09.2021, проте за клопотанням ОСОБА_1 суд відклав розгляд справи на 13.09.2021, про що ОСОБА_1 був повідомлений під розписку.

13.09.2021 ОСОБА_1 до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, жодних заяв, клопотань чи пояснень по суті правопорушень від нього не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

За приписами Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 1.5. ПДР України встановлює, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 188-28 КпАП України передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12.08.2021 та доданого до нього фото вбачається, що 12.08.2021 на будівництві, яке здійснюється ТОВ «Лайф Індастрі» за адресою: м. Київ, вул. Санаторна, 4, відбувався злив бетону з розташованого на проїзній частині та тротуарі транспортного засобу, що створило перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві Турчин В. І. вручив відповідальній особі - начальнику дільниці ТОВ «Лайф Індастрі» ОСОБА_1 два приписи № 1333 та № 1334 з вимогою негайно, з 14-30 год., припинити злив бетону з проїзної частини та тротуару, огородити місце виконання робіт згідно ДСТУ 8749-2017, ДСТУ 4100-2014 та облаштувати безперервний та безпечний прохід пішоходів.

Вимоги даних приписів ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 143037, а відтак своєю бездіяльністю він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-28 КпАП України.

Водночас підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 143036 суд не вбачає виходячи з наступного.

Згідно з даним протоколом ОСОБА_1 не виконав законну вимогу (припис) працівника поліції № 1333 щодо негайного припинення зливу бетону з проїзної частини та тротуару, що мало місце о 14-30 год., тобто допустив бездіяльність, що є тотожною бездіяльності, обставини якої зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення№ 143037.

Теорія держави і права, яка є фундаментальною наукою, що вивчає державу і право як явища суспільного життя, основні закономірності їх виникнення і розвитку, їх сутність, призначення і функціонування, містить поняття триваючого правопорушення, яким є ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово, із загальною метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і в своїй сукупності становлять єдине правопорушення.

Водночас діючим КпАП України поняття триваючого правопорушення не врегульоване.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КпАП України визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішеннівід 11.10.2011 № 10-рп/2011 зробив правовий висновок, відповідно до якого певні гарантії кримінального процесу мають поширюватися і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такий висновок Конституційного Суду України обґрунтований тим, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень вказав на те, що справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, а у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява N 7460/03) зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, з метою заповнення наявної прогалини у КпАП України, який не містить положень щодо триваючого правопорушення, наявні підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Відповідно до частини першої статті 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Частина друга даної норми визначає, що повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Пунктом першим статті 247 КпАП України передбачена можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже ураховуючи, що за обставинами справи установлено, що ОСОБА_1 розпочав вчинення адміністративного правопорушення о 14-30 год. і продовжив його вчиняти до 14-50 год., дане правопорушення є продовжуваним, у зв`язку з чим суд вбачає підстави для закриття провадження в справі за протоколом № 143036.

З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, відсутність пом`якшуючих його відповідальність обставин, суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому для даного виду правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 188-28, пунктом 1 статті 247, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи № 753/16746/21 (провадження № 3/753/7467/21) та № 753/16756/21 (провадження № 3/753/7473/21) в одне провадження та присвоїти об`єднаному провадженню справ № 753/16746/21.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 143036 закрити.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя: