ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

21 січня 2021 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганця, громадянина України, працюючого: ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.01.2021 року о 12-25 годині ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керуючого ательє «Ріо», знаходився в ательє «Ріо» за адресою: вул. Лермонтова, 14 в м.Марганець Дніпропетровської області, на робочому місці та здійснив продаж маски та приймання відвідувачів без адресної доставки, чим порушив пункт 3 підпункту 4 Постанови КМУ №1236 від 12.09.2020 року, про що працівниками поліції було складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав суду заяву, де вказав, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, бо вони мали право працювати у сфері надання послуг.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення пп.4 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Так у пп.4 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року передбачено, що додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень;

торгівлі пальним;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, місце роботи ОСОБА_1 (де й було складено даний протокол) є ательє «Ріо», яке здійснює виготовлення засобів індивідуального захисту масок.

Відповідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він 15.01.2021 року о 12-25 годині перебував у приміщенні ательє «Ріо» за адресою: вул. Лермонтова, 14 в м.Марганці, не зачинив вхідні двері, хто заходив до ательє не бачив, бо перебував у підсобній кімнаті, ательє не працює у сфері торгівлі, а виготовляє засоби індивідуального захисту.

Відповідно пояснень ОСОБА_3 , вона 15.01.2021 року о 12-25 годині перебувала у приміщенні ательє «Ріо» за адресою: вул. Лермонтова, 14 в м.Марганці та виготовляла засоби індивідуального захисту, а саме: текстильні маски на замовлення перукарні та «СТ КОМ». Близько 12-10 год до приміщення зайшов незнайомий чоловік та спитав, чи продають вони пряжу, на що отримав відповідь, що вони з клієнтами не працюють.

Як доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1 , надано рапорт, у якому вказано, що 15.01.2021 року о 12-26 год. надійшло повідомлення що ательє «Ріо» адресою: м.Марганець, вул. Лермонтова, 14 на даний момент працює.

Відповідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № №524/5741/16-а рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не в праві самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно з ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАБ012246 від 15.01.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, оцінивши надані докази, вважаю за необхідне провадження у справі закрити, відповідно до ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п. 3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.247,283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та надіслати начальнику Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя: О. С. Янжула