Справа № 308/1372/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника - адвоката Сідун О.С., представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/892/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 09. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим в порушенні митних правил за ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 132 364 (сто тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 11 коп. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: роторного газового лічильника торгівельної марки «FMG», модель FMR DN80 G250, серійний номер R000054438 - 1 шт.; роторного газового лічильника торгівельної марки «FMG», модель FMR DN100 G160, серійний номер R000054440 - 1 шт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

З протоколу про порушення митних правил №4660/30500/19 від 24.12.2019 та постанови судді від 11. 09. 2020 вбачається, що 24. 12. 2019 о 23 год.17 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» по каналу «червоний коридор» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав пасажирський автобус марки «Mercedes-Benz» моделі «316CDI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керування громадянина України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність в мікроавтобусі власного багажу з особистими речами, загальною кількістю одне місце.

При усному опитуванні громадянин ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 , окрім однієї сумки з особистими речами, у вантажному відсіку мікроавтобуса були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари іноземного виробництва, а саме: роторний газовий лічильник торгівельної марки «FMG»

-2-

модель FMR DN80 G250, серійний номер R000054438 вагою 39,650 кг. та роторний газовий лічильник торгівельної марки «FMG» модель FMR DN100 G160 серійний номер R000054440 вагою 46,850 кг., у кількості 2 штуки, загальною вагою 86,500 кг.

Виявлені товари знаходились у салоні транспортного засобу, доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття задніх дверей мікроавтобуса.

Згідно мережі «Інтернет» вартість незаявленого товару перевищує 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 472 МК України.

На постанову суду, захисник - адвокат Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просить скасувати постанову суду від 11. 09. 2020, а справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. З оскаржуваною постановою не погоджується у зв`язку з необ`єктивністю розгляду справи та порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного. Захисник вважає, що ОСОБА_1 жодних товарів не приховував, лічильники придбав для власного користування, про порядок ввезення вказаних товарів йому не було відомо, а фіскальні чеки, які б підтверджували їх вартість, викинув. Окрім того, вказує на те, що долученим до матеріалів справи висновком експерта № -0037 від 03. 02. 2020 встановлено, що вартість виявлених у ОСОБА_1 товарів становить 132 364 грн. 11 коп., який сторона захисту вважає необґрунтованим та таким, що викликає сумнів у його правильності, об`єктивності та який не може бути належним доказом у справі. Даний висновок експерта не містить зазначеного місця проведення дослідження , в ньому не зазначено ким проводилося дослідження, а зазначений у висновку експерт Жук Н.М. не значиться в реєстрі атестованих судових експертів; зміст та результати дослідження із зазначення методів їх проведення сумнівні, оскільки посилання у висновку на дані сайтів мережі Інтернет щодо отримання інформації з даної мережі про вартість товарів не відповідає дійсності, так як на вказаних сайтах відсутні ціни товарів; також висновок не містить жодної інформації щодо мети дослідження, виду вартості, які експертом застосовувалися методичні підходи, тощо. Таким чином підстав для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відсутні. Також захисник вказує на наявність підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення з оголошенням йому усного зауваження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про відповідальність, доступ до газових лічильників нічим не утруднювався, товар ним не приховувався, жодних протиправних наслідків не спричинено, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Одночасно захисник в інтересах ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 11. 09. 2020, оскільки присутнім ОСОБА_1 в судовому засіданні не був і станом на 02. 10. 2020 копія постанови на адресу ОСОБА_1 не надходила.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього в черговий раз не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки,

-3-

передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника - адвоката Сідун О.С. про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Сідун О.С., яка підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення представника Закарпатської митниці Зубенка І.І. про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга частковому до задоволенню з таких підстав.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, її розгляд проведено судом першої інстанції без участі останнього, а дані про отримання ним копії оскаржуваної постанови у матеріалах справи відсутні, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

З матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, а висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

-4-

Доводи апеляційної скарги захисника - адвоката Сідун О.С. про невинуватість ОСОБА_1 та неправильне встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції під час розгляду протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №4660/30500/19 від 24. 12. 2019, даними митної декларації від 24. 12. 2019, у якій відсутні відомості про виявлений митним органом переміщуваний ОСОБА_1 товар, даними акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24. 12. 2019 та фототаблицею до нього, даними опису предметів, затриманих як безпосередні предмети ПМП від 24. 12. 2019 та іншими зібраними доказами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі захисником - адвокатом Сідун О.С. про те, що неправильно встановлені фактичні обставини справи, оскільки такі твердження не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил та інші матеріали складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП України та ст. 494 МК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Половко М.М. був упередженим при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації такого та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил і, що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказував захисник - адвокат Сідун О.С., у ході її розгляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих повноважень.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 жодних товарів не приховував, лічильники придбав для власного користування, про порядок ввезення вказаних товарів йому не було відомо, що свідчить про відсутність у нього умислу на порушення будь-яких митних правил, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 перетинав митний кордон України по смузі руху «червоний коридор», де письмове декларування є обов`язковим, в матеріалах справи наявна митна декларація, яку власноручно заповнив ОСОБА_1 , у якій зазначено лише про супроводжуваний багаж у кількості одне місце (а. с. 5).

Статею 370 МК України наведено перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

-5-

З матеріалів справи, зокрема з письмових пояснень, відібраних у ОСОБА_1 від 24. 12. 2019 вбачається, що останній власноручно вказав на наявність супроводжуваного багажу - особистих речей у кількості одне місце, однак виявлені в ході митного огляду товари іноземного виробництва, а саме: роторний газовий лічильник торгівельної марки «FMG», модель FMR DN80 G250, серійний номер R000054438 та роторний газовий лічильник торгівельної марки «FMG», модель FMR DN100 G160, серійний номер R000054440, не відносяться до переліку речей, які можуть вважатися особистими речами громадян, а тому підлягали обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Даних про те, що ОСОБА_1 під час митного контролю заявляв про переміщуваний ним товар і пред`явив його до проведеного огляду, відсутні, натомість з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вказавши про наявність у нього особистих речей, він не знав про необхідність декларування виявленого у нього товару, що в свою чергу також не може свідчити про належне декларування.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та інших письмових доказів, є безпідставними.

Таким чином, з матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, а висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що визначена експертизою вартість переміщуваних ОСОБА_1 роторних газових лічильник торгівельної марки «FMG» двох моделей, є значно завищеною, підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що висновком Закарпатського відділу експертиз та досліджень №-0037 від 03. 02. 2020 визначено, що вартість переміщуваних ОСОБА_1 товарів становить 132 364,11 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального прав. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Під час розгляду справи апеляційним судом, захисник - адвокат Сідун О.С. надала звіт про оцінку (висновок експерта) № 601-11-321 від 03. 11. 2021, згідно з яким вартість вилучених у ОСОБА_1 товарів - роторних газових лічильник торгівельної марки «FMG» двох моделей становить іншу суму, ніж указана в протоколі.

Оскільки, на думку захисника - адвоката Сідун О.С. у експертному висновку, який проведений за дорученням митного органу та міститься в матеріалах справи, містились невірні відомості щодо вартості (ціни) товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, тому нею було ініційовано проведення незалежної товарознавчої експертизи, яку провів експерт-оцінювач ОСОБА_4

З експертного висновку № 601-11-321 від 03. 11. 2021 про вартість майна вбачається, що ринкова вартість товару, вилученого згідно з протоколом про митних правил № 4660/30500/19 від 24. 12. 2019, без урахування податків та зборів (за межами митної території України), з урахуванням типу та партії товару станом на 24. 12. 2019 склала 64 712, 86 коп., що складає значно меншу суму, ніж та яка була визначена висновком Закарпатського відділу експертиз та досліджень №-0037 від 03.02. 2020.

-6-

З вказаного висновку № 601-11-321 від 03. 11. 2021, експерта-оцінювача ОСОБА_4 вбачається, що процедура оцінки товару та експертний висновок здійснені та виконані у відповідності з МК України; Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» № 658-ІІІ від 12. 07. 2001; Законом України «Про захист прав споживачів», зі змінами та доповненнями; Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10. 09. 2003; «Методикою оцінки майна», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10. 12. 2003; «Нормативними та додатковими матеріалами по експертизі товарів», Торгово-промислова палата України, Київ, 2003; постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 25. 08. 1998 «Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»; та іншими посібниками та інформаційними матеріалами інтернет - ресурсів, якими регулюються та надаються рекомендації з питань проведення оцінки товарів (майна).

Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І. І. не вказував на будь-які порушення вимог законодавства при проведенні експертом ОСОБА_4 товарознавчої експертизи, а також не вказував на неправильність чи неповноту при складанні експертом висновку.

Враховуючи наведене, апеляційним судом, належним доказом щодо вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил визнається експертний висновок № 601-11-321 від 03. 11. 2021, якому надається перевага над висновком Закарпатського відділу експертиз та досліджень № -0037 від 03. 02. 2020, оскільки такий проведений експертом іншої установи, містить обґрунтування висновку експерта з посиланням на нормативні документи, вмотивований та містить чітке, повне формулювання висновків, у зв`язку з чим, вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 64 712,86 грн., визнається достовірною, і саме така вартість повинна складати розмір штрафу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

За таких обставин, постанова судді у частині накладення штрафу у розмірі вартості товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, підлягає до зміни шляхом зменшення розміру накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

За вказаних обставин, апеляційна скарга захисника - адвоката Сідун О.С. підлягає частковому задоволення, а постанова судді зміні в частині розміру штрафу.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що правопорушником надано належні та допустимі докази, які спростовують висновки суду першої інстанції про вартість вилучених товарів, що є підставами для зміни постанови суду першої інстанції в частині адміністративного стягнення накладеного на ОСОБА_1

-7-

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника - адвоката Сідун О.С. задовольнити.

Поновити захиснику - адвокату Сідун О.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 09. 2020.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 09. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України в частині накладення стягнення у виді штрафу змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 64 712 (шістдесят чотири тисячі сімсот дванадцять) грн. 86 коп. з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил.

У решті постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 09. 2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: