Дата документу Справа № 333/5428/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/13/21 Головуючий в 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Єдиний унікальний № 333/5428/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Фельського С.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника адвоката Фельського С.Л. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті ) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 28 вересня 2020 року, о 12 годині 13 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. О. Вишневського, буд. 72, керував транспортним засобом «ВАЗ -21043», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» (результат 2, 42% проміле, тест 1727), чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, 28 вересня 2020 року, о 12 годині 13 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. О.Вишневського, буд. 72, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився у безпечності маневру, не вибравши безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», під керуванням ОСОБА_2 , який у свою чергу скоїв наїзд на перешкоду ворота, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт, посилається на незаконність і необґрунтованість постанови суду. Вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а справа закриттю. На думку захисника, адміністративні матеріали, надіслані поліцією до суду, не містили достатніх та достовірних доказів, які б дали можливість поза розумним сумнівом визнати особу винною у вчиненні протиправного діяння.

Просить скасувати постанову від 15.10.2020 та закрити провадження у справі, за тих обставин, що з матеріалів справи не вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, задовольнити клопотання про передачу ОСОБА_1 трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що дійсно він перебуваючи в гаражі вживав алкогольні напої, однак йому зателефонувала дружина і він мусив сісти за кермо автомобіля, після чого сталась подія ДТП, та складено протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції при обранні виду адміністративного стягнення врахував характер вчинених правопорушень, особу правопорушника.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Щодо клопотання трудового колективу ТОВ «Феникс-Авто», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Враховуючи характер та обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень та ставленням останнього до цих правопорушень, клопотання трудового колективу ТОВ «Феникс-Авто» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, із застосуванням заходів громадського впливу з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу товариства, задоволенню не підлягає. Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 положення ст.21 КУпАП виходить з конфлікту інтересів суспільства загалом та особи або певної частини цього суспільства, оскільки суспільний інтерес до таких правопорушень та їх наслідків стосується запобіганню скоєння більш тяжких правопорушень на транспорті, які пов`язані із заподіянням істотної шкоди здоров`ю необмеженої кількості сторонніх осіб, болісно сприймається суспільством і впливає як на законотворчу так і правозастосовну діяльність. За такою конкуренцією інтересів необхідно обирати очевидний пріоритет інтересам суспільства, а не окремих її частин.

При цьому слід зазначити, що в судове засідання апеляційної інстанції ні директор ТОВ «Феникс-Авто» ні представник трудового колективу ТОВ «Феникс-Авто», не з`явились, заявлене клопотання про передачу матеріалів справи щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу не підтримали.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що наявність у ОСОБА_1 постійного місця праці, є недостатнім для передачі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, котрі характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст.21 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції з врахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Ті обставини, на які посилається ОСОБА_1 про визнання вини, та щиро розкаявся у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягується вперше, його сімейний та матеріальний стан, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим вказані обставини, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для направлення справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчинених правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги та клопотання про необхідність застосування ст.21 КУпАП, не є достатніми підставами для її задоволення та застосування трудовим колективом заходів громадського впливу.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Доводи апелянта вважаю такими, що мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника адвоката Фельського С.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП стосовно, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас