Справа № 930/2316/21
Провадження № 33/801/898/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач: Ковальська І. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Ковальська І.А., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кіцули В.І., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №442665 06 жовтня 2021 року о 16:30 годин гр. ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у магазині «Вікторія» по вул. Гагаріна, 11, с. Мухівці та здійснювала продаж товарів громадянам без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме респіраторів, чи маски, які закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень). Стягнуто з неї судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.10.2021 року (а.с.3), рапортом ДОП СП ВП№5 Вінницького РУП лейтенанта поліції Рибака Л.Г. (а.с.4), фотознімками (а.с.6).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, просить оскаржувану постанову змінити, на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №442665 від 06.10.2021 року, а також у суді першої інстанції вона повністю визнала вину, у скоєнні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. ОСОБА_2 вказує, що є єдиною годувальницею в сім`ї, утримує неповнолітнього сина, та свого чоловіка ОСОБА_2 , який не працює, має незадовільний стан здоров`я, потребує постійного лікування на яке потрібно кошти. Штраф у розмірі 17 000 гривень є для апелянтки та її сім`ї непомірною сумою.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її адвоката Кіцулу В.І., які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП не встановлює конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час дії карантину, адміністративних та медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, обмеженнь прав фізичних і юридичних осіб та додаткових обов`язків.

Отже, стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. В даному конкретному випадку на вимоги постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, в яку були внесені зміни постановою КМУ «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17.02.2021 року №104, який зазначений в протоколі працівником поліції.

У абз.3 п.п.12 п.3 постанови КМУ №104 від 17.02.2021 року зазначено, що з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Cудом апеляційної інстанції встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, в яку були внесені зміни постановою КМУ «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17.02.2021р. №104, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.44-3 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №442665 06.10.2021 року, який складений уповноваженою особою, його зміст повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 3), фотознімками (а.с.6-8).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою), виходячи з того, що малозначні правопорушення це такі діяння, які:

1) не являють собою великої суспільної небезпеки,

2) у вчиненні яких порушник щиро розкаявся,

3) не заподіяли або не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим, охоронюваним законом, цінностям.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, вік, рід занять, сімейний стан (неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в хворобливому стані та потребує постійного лікування а.с.12-13,16), відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для недопущення подібної поведінки надалі, для досягнення виховного впливу.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині закриття справи про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вони зводяться до неправильного тлумачення апелянтом норм чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Ковальська