П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б

захисника: Мусулевського А.А.

розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосевастополь, Березнегуватського району, Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

04.11.2020 р. до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Відповідно до розпорядження №01-09/4520/20 від 07.12.2020 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали передано на розгляд судді Валігурській Л.В.

ОСОБА_1 28.10.2020 р. о 15:51 годині в с. Зеленівка по вул. Лермонтова, керуючи маршрутним транспортним засобом «Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який виконує регулярні перевезення пасажирів на міському маршруті №33 здійснював перевезення пасажирів понад максимальну кількість згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в наявності перебувало 40 пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння, яка визначена технічною характеристикою транспортного засобу, а саме: 25 пасажирських місць, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №641).

У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Дав показання про те, що дійсно був зупинений працівниками поліції через те, що в салоні автобуса перебували пасажири, загальну кількість якої він не знав, оскільки не рахував їх. Зазначив, що можливо в салоні й були не зайняті місця для сидіння, а чому люди стояли не знає. Представники поліції пасажирів взагалі не перерахували, чому ними зазначено саме 40 пасажирів йому невідомо.

Захисник Мусулевський А.А. під час судового розгляду заперечив проти складеного протоколу. Просив суд провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити, враховуючи таке. Матеріали справи не містять доказів, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення пасажирів на міському маршруті №33. Також в матеріалах справи немає доказів фактичної наявності в салоні автобуса 40 осіб та відсутності вільних сидячих місць. Фактична кількість пасажирів не перевірялася та не підраховувалася. Долучене відео не містить відомостей про те в якій саме кількості перебували пасажири в салоні автобуса, крім того вказане відео не можна ідентифікувати як таке, що має відношення до фактів викладених в протоколі.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 та його захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №552963 від 28.10.2020 р., за змістом якого встановлено час (28.10.2020 р. о 15:51 години), місце (с. Зеленівка, вул. Лермонтова) та обставини (перевезення пасажирів транспортним засобом «Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який виконує регулярні перевезення на міському маршруті №33 з перевищенням встановлених на час карантину лімітів) вчиненого порушення, а також визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення саме підпункту 2 п. 11 Постанови №641;

- відео-файлом з нагрудного відео-реєстратора поліцейського та фото салону маршрутного транспортного засобу, зі змісту яких вбачається, що в маршрутному автобусі (номер міського маршруту 33) здійснюється перевезення пасажирів в кількості, що перевищує місця для сидіння;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що загальна кількість місць для сидіння у транспортному засобі «Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 25.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ) полягала у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, повністю узгоджується з нормою ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 2 п. 11 Постанови № 641, яка діяла станом на 28.10.2020 р. на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Суд не погоджується як з позицією ОСОБА_1 так і захисника, що представниками поліції пасажирів в автобусі перераховано не було, оскільки досліджені судом докази дають можливість дійти висновку, що перевезення здійснювалось як із зайнятими місцями для сидіння, так і з пасажирами, які не були забезпечені місцями, в кількості, яку підстав оцінити як несуттєву неможливо.

Не заслуговують на увагу і заперечення захисника про те, що належно не визначено приналежність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 до маршрутного, оскільки і долучені фото, і відеозапис свідчить про те, що транспортний засіб «Еталон», реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснював перевезення пасажирів саме на міському маршруті, чого не заперечив під час судового розгляду і ОСОБА_1 .

Зміст відеозапису повністю узгоджується з тими обставинами, що знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому зауваження захисника в цій частині, висновків суду не спростовують.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу було зроблено правильний висновок про те, що максимально дозволена кількість пасажирів в автобусі під керуванням ОСОБА_1 мала складати не більше 25 пасажирів на місцях для сидіння, про що свідчить долучене до протоколу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за умови наявності індивідуальних засобів захисту, проте вказана вимога Постанови №641 залишилась не виконаною.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Заперечення ОСОБА_1 під час судового розгляду обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовують і підставою для звільнення від відповідальності бути не можуть, оскільки обставини, на які останній посилається не є такими, що виключають факт вчиненого порушення. Крім того з досліджених доказів можна дійти висновку, що перевезення пасажирів все ж таки здійснювалось, а водій не вжив жодних заходів до зменшення кількості пасажирів в салоні маршрутного автобуса.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так Законом України від 17.03.2020 р. №530-ІХ, який набув чинності 21.11.2020 р., статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно», а зміст частини першої повністю відповідає змісту норми ст. 44-3 КУпАП, яка діяла до набрання чинності вищезазначеним Законом.

Тобто відповідальність за порушення правил щодо карантину, окрім перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, яка була передбачена ст. 44-3 КУпАП, враховуючи наведені зміни, з 21.11.2020 р. передбачена за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, санкція якої не змінилась. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження в справі з огляду на положення ст. 247 КУпАП не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 1 ст. 44-3 КУпАП як такої що становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності не погіршує.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, враховуючи кількість пасажирів, яку перевозив ОСОБА_1 поза межами місць для сидіння, підстав для застосування ст. 22 КУпАП не вбачається, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 44-3, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ)танакласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл. /Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л.В. Валігурська