Провадження № 33/4820/556/21
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретарів Бондара О.В., Мартиненка В.С., Габая А.В., потерпілої ОСОБА_1 , її представника адвоката Костика О.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката Леськова В.С., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2021 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 гривні судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_2 18.07.2021 року о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Kia Magentis», номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Степана Бандери - П.Мирного, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Honda», номерний знак НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_1 рухався по головній дорозі. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати не винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що ним подано клопотання про відкладення розгляду справи, який призначено на 03 серпня 2021 року, однак судом першої інстанції воно не було задоволено і справу розглянуто у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 , чим порушено право на захист, а також інші права передбачені ст.268 КУпАП.

Наголошує, що у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані про те, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «КІА МАGENTIS», д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті Степана Бандери - Панаса Мирного не надала переваги у русі автомобілю «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що в своїх поясненнях ОСОБА_2 чітко вказує при яких обставинах відбулася дорожньо-транспортна пригода і вона виконала всі вимоги ПДР, а саме п. 16.11. та п.14.2.

Натомість, водій транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , не переконавшись в безпеці свого маневру, без увімкнення лівого повороту, також почала перестроюватись з правої смуги руху у ліву, в результаті чого допустила зіткнення транспортних засобів та їх механічне пошкодження, чим порушила вимоги п.14.2. ПДР.

Захисник стверджує, що в схемі ДТП місце зіткнення транспортних засобів не відповідає фактичному місцю зіткнення, яке відбулося в іншому місці. Цим обставинам суд першої інстанції не надав належну правову оцінку.

Звертає увагу апелянт на характер отриманих пошкоджень транспортними засобами, які виключають можливість зіткнення транспортних засобів на перехресті, і навпаки підтверджують факт ДТП за межами перехрестя під час здійснення обгону водієм ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника Леськова В.С. на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку потерпілої та її представника, які просили рішення суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 в порушенні п.16.11 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №316729 від 18.07.2021, про те, що ОСОБА_2 18.07.2021 року о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Kia Magentis», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Степана Бандери - П.Мирного не надала перевагу в русі транспортному засобу «Honda», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Також, вина ОСОБА_2 підтверджується і даними, зафіксованими в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій вказана дорожня обстановка та місце розташування транспортних засобів після пригоди.

В своїй апеляційній скарзі захисник Леськов В.С. зазначає, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Kia Magentis», номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Степана Бандери - П.Мирного, дала дорогу транспортному засобу марки «Honda», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який наближався справа відносно неї по головній дорозі. Після чого повернула наліво та після закінчення маневру ОСОБА_2 знаходилася в правій полосі руху з увімкнутим лівим показником повороту та, переконавшись, що водій транспортного засобу «Honda», який рухався попереду неї про тій самій смузі руху не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч, почала обгін автомобіля «Honda» і в той час відчула удар в передню праву частину свого автомобіля.

Однак, ці твердження суперечать фактичним обставинам справи, зокрема, схемі дорожньо-транспортної пригоди, у якій чітко зазначено місце зіткнення транспортних засобів, а саме перехрещення проїзних частин другорядної дороги вул. П.Мирного та головної дороги вул.С.Бандери (виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на головну дорогу в лівій смузі руху в напрямку вул. Озерна). Дана схема місця ДТП підписана водіями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та жодних зауважень щодо неправильності інформації, що у ній зазначена, схема не містить.

Крім того, у своїх поясненнях, наданих безпосередньо після дорожньо- транспортної пригоди, ОСОБА_2 вказала, що: « я приблизно о 15 годині 20 хвилин 18 липня 2021 року, повертала з вул. П.Мирного на вул. С.Бандери. По закінченню маневру та при спробі перестроїтись з лівого у правий ряд переривчастої смуги відчула удар авто», що кардинально відрізняється від даних щодо руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 вказаних у апеляційній скарзі захисника.

У відповідності до п.16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Термін «дати дорогу» у відповідності до трактування викладеного у п. 1.10 Правил дорожнього руху України означає вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Саме механізм пошкодження транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх локалізація, відображених у схемі дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення автомобілів, у поєднанні із показаннями потерпілої ОСОБА_1 та поясненням ОСОБА_2 , даним нею безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, дали достатньо підстав уважати, що саме ОСОБА_2 не виконала вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, не дала дороги автомобілю під керуванням ОСОБА_1 безперешкодно здійснити проїзд перехрестя нерівнозначних доріг, яка рухалась по головній дорозі та мала перевагу в русі, що і призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи щодо невинуватості ОСОБА_2 , які наведені в апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам даної справи, не підтверджуються жодними належними та допустимим доказами, а відтак, апеляційний суд вважає їх безпідставними та вигаданими, з метою уникнення ОСОБА_2 передбаченої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Також, посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції розглянув справу, не дотримавшись вимог ст. 268 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 №316729, а клопотання її захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням справи для ознайомлення, не заслуговує на увагу, так як справа про адміністративне правопорушення містить п`ять документів на п`яти аркушах із трьома з яких (протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди та власним поясненням) ОСОБА_2 ознайомилась безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, а її захисником не наведено жодних об`єктивних причин, які б перешкодили йому з`явитись у судове засідання разом із підзахисною та ознайомитись із п`ятьма документами до початку судового засідання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для її скасування.

Разом з тим, апеляційний суд рекомендує суду першої інстанції виправити описки в мотивувальній частині постанови, а саме в ініціалах водія ОСОБА_3 » вірно вказати «К.О.».

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2021 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк