Провадження № 3/161/313/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: КП «Луцька міська клінічна лікарня», посада: лікар,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 14 жовтня 2020 року о 21 год. 20 хв. в м. Луцьку, по пр. Відродження, 13, керував автомобілем марки «Fiat 220L», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2/1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив факт порушення Правил дорожнього руху, щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що на майбутнє подібних ситуацій більше не допустить, просив суд суворо не карати. Суду пояснив, що він працює в Луцькій міській клінічній лікарні на посаді лікаря ургентного відділення у той день змушений був їхати за терміновим викликом на роботу. Також надав суду письмові докази щодо перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також щодо роботи на посаді лікаря ургентного відділення у відділенні КП «Луцька міська клінічна лікарня», що входить до переліку закладів охорони здоров`я, що визначені для госпіталізації пацієнтів з гострою респіраторною хворобою Covid-19.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена в суді і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 336065 від 14.10.2020 року, довідкою з бази даних НАІС, АРМОР від 15.10.2020, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. від 14.10.2020 року, відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Таким чином, дослідженими у суді належними і допустимими доказами, повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 своїми діями, направленими на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини, обставин, які обтяжують її відповідальність, суд по справі не вбачає.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з письмових доказів наданих ОСОБА_1 , він працює на посаді лікаря ургентного відділення в КП «Луцька міська клінічна лікарня», що входить до переліку закладів охорони здоров`я, що визначені для госпіталізації пацієнтів з гострою респіраторною хворобою Covid-19 (а.с.14-19).

З врахуванням викладених обставин, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, сприяв працівникам поліції в ході складання адміністративного протоколу щодо себе, вину визнав, щиро розкаявся, дії вчинені ним не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На думку суду, позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 в даному випадку буде становити для останнього надмірний тягар, так як він працює на посаді лікаря у лікувальному закладі, діяльність якого спрямована на лікування громадян від вірусу Covid-19, а відтак, в силу посадових обов`язків повинен оперативно прибути до місця роботи у разі невідкладної ситуації.

Тому, позбавлення права керування ОСОБА_1 призведе до неможливості останнім власним транспортним засобом оперативно прибути на роботу, яка пов`язана із оперативним реагуванням на погіршення стану здоров`я громадян, у тому числі внаслідок захворювання на Covid-19.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, суд приходить до висновку, що застосування стягнення у виді штрафу та позбавлення спеціального права, в даному випадку, призведе до надмірного тягаря для ОСОБА_1 , а тому останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв?язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк