ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/41/21
Єдиний унікальний № 335/6489/20 Головуючий в 1-й інстанції Макаров В.О.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі захисника Макєєва О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Макєєва О.В. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ФГ «АГРО-ДОБРОПІЛЛЯ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 298251, 25.07.2020 року о 10 год. 05 хв., в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Наукове містечко, на перехресті доріг з виїздом на Преображенський міст водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «DAF XF 95.430», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Наукове містечко, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA YETI», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник Макєєв О.В. просить поновити строк на оскарження постанови суду, посилаючи на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не було відомо про постанову суду. Зауважує, що оскільки ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працює водієм у приватного підприємця ОСОБА_3 , буває у тривалих відрядженнях, повісток про виклик до суду або повідомлень з «Укрпошти» не отримував. В той же час в матеріалах справи зазначений номер мобільного телефону ОСОБА_1 , однак будь-яких телефонограм про виклик до суду не отримував, тобто ОСОБА_4 , не було відомо про розгляд справи судом відносно нього.

По суті справи вважає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 , постановою суду, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Зауважує, що судом не вжито вичерпних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд. Судові повістки про виклик ОСОБА_1 повернулися до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Тобто ні членам сім`ї ні житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування вони вручені не були. Таким чином судом не було дотримано права особи яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, доказів, клопотань, а також право бути присутнім під час розгляду справи, таким чином вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить поновити строк для апеляційного оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року. Постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,- скасувати та провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Макєєва О.В., який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника Макєєва О.В. підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання захисника Макєєва О.В. про поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді від 06.10.2020 року через розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та без належного сповіщення його про час та місце її розгляду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, але виконано це було судом першої інстанції неналежним чином, оскільки в матеріалах справи не міститься даних на підтвердження отримання ним судової повістки, тому останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 06.10.2020 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Разом з тим, необхідно зауважити, що ці порушення не є такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судові засідання, призначені судом першої інстанції на 20.08.2020 року, 09.09.2020 року, 06.10.2020 року викликався тричі шляхом направлення судових повісток, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 298251 від 25.07.2020 року ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення із його змістом.

Таким чином, доводи захисника Макєєва О.В. про те, що районний суд порушив вимоги ст. 268 КупАП, є необґрунтованим, оскільки з вищевказаного вбачається, що суд прийняв всі міри та заходи для того, щоб належним чином повідомити про дату, час і місце розгляду справи. А, крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та з матеріалів справи вбачається, що він був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, зважаючи на це, він мав реальну нагоду хоча б поцікавитись після цього в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, щоб зберегти своє право як бути присутнім при розгляді справи так і на своєчасне оскарження постанови суду.

Таким чином, суд першої інстанції використав всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, матеріали справи містять відомості про направлення трьох судових повісток на зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення адресу, дві з яких повернулися до суду не врученими, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи відносно якої складено протокол, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Отже, приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Більш того, апелянт не позбавлений права захисту своїх прав в апеляційному суді як особисто та і за допомогою захисника.

При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній захисник Макєєв О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 298251 з доданою схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Пономаренка В., фотокартками та іншими матеріалами справи у їх сукупності. Характер і локалізація пошкодження транспортних засобів, особливості зафіксованих на схемі ДТП положення автомобілів, дають суду підстави вважати, що дії водія ОСОБА_1 у зазначеній дорожній обстановці не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, зокрема, пункту 10.1. Правил дорожнього руху.

Як передбачено п. 10.1., перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень п. 10.1. ПДР, останнім суду представлено не було.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про обрання виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, архів порушень ОСОБА_1 , відповідно до якого останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, за що його було піддано адміністративним стягненням, та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом, а отже таке стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачав підстав для накладення більш м`якого стягнення у вигляді штрафу.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення ні є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги захисника Макєва О.В.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Макєєва О.В. задовольнити частково.

Поновити захиснику Макєєву О.В. строк на оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 .

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 335/6489/20