Єдиний унікальний номер 235/4312/21
Номер провадження 33/804/551/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021р., якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.
за участю особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності ОСОБА_2
захисника Майорова С.В.
в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Постанову оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:
- не погоджується з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою та необ`єктивністю судового розгляду, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, а саме вимог ст.ст. 245, 251, 252, 255, 280 КУпАП;
- вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення чітко не вказано місяця вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом водієм ОСОБА_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, свідки правопорушення у протоколі відсутні, підпис особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності також відсутній, спеціальний технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд, не зазначений, та відповідно відсутні його результати;
- вважає, що протокол щодо ОСОБА_2 складено у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2021р. протокол щодо ОСОБА_2 було повернуто через те, що дату вчинення адміністративного правопорушення вказано 15.02.2021р., а протокол складено 15.06.2021р.;
- вказує, що рапорт поліцейського Шуваєва А.В., який не зареєстрований, не має резолюції керівника, та не має дати його складання, тобто не є офіційним документом, в ньому не зазначено точної дати складання протоколу про адміністративне правопорушення;
- наголошує, що на арк. № 10, 11 міститься постанова про привід ОСОБА_2 , винесена в порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки факт ухилення ОСОБА_2 від явки у судове засідання нічим не підтверджений, а також відсутні відомості про виконання вимог ст. 277-2 КУпАП;
- наголошує, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення 01.10.2021р. за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_2 відсутнє, а аркуш на стор. № 19 жодним чином не підтверджує належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 на пропозицію помічника судді розписався на чистому аркуші справи;
- вказує, що на відеозапису із найменуванням «факт керування 1» здійснений на пристрій «Мі», на якому видно, що патрульний автомобіль наздоганяє автомобіль, та зупиняє його без видимих порушень ПДР з боку водія, на іншому записі, виконаному на пристрій «Мі» зафіксовано, як водій виходить з автомобіля, а поліцейський показує жест пальцями руки «V», що може свідчити про упередженість працівників поліції, та вказаний відеозапис з приватного відеореєстратора не відповідає вимогам Наказу № 1026 від 18.12.2018р., яким регламентовано використання працівникам поліції технічних приладів з функцією фото-, кінозйомки, відеозапису;
- зазначає, що на відеозапису зафіксовано, як працівник поліції вказує ОСОБА_2 на можливість самостійно пройти огляд на стан сп`яніння на підставі виданого направлення, проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_2 направлення на огляд в медичній установі, при цьому працівник поліції не пропонує пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП;
- наголошує, що ОСОБА_2 після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не був відсторонений від керування транспортним засобом, та відомості про його відсторонення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні;
- вказує, що відповідно до вимог ч.1 ст. 265-2 КУпАП працівник поліції, за наявності підозри вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП мав би тимчасово затримати транспортний засіб шляхом блокування чи доставки на спеціальний майданчик;
- вважає, що відеозаписи, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, виготовлені із порушеннями п. 3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступу відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ № 100 від 03.02.2016р., яким передбачено безперервне ведення відеозапису, а матеріали справи про адміністративне правопорушення містять лише чотири відеофайли, які перериваються;
- вважає, що з урахуванням допущених порушень збирання та надання доказів, відсутні докази перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, та наведені у протоколі ознаки сп`яніння нічим не підтверджені;
- прохає оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Майорова С.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 15.06.2021р. о 22год. 56хв., в м. Покровськ, на м-ні Південний, 15 керував т/з ЗАЗ 1102., н/з р НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у встановлений законом порядок відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
В обґрунтування прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції покладено досліджені та оцінені ним докази, які містить справа про адміністративне правопорушення, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 0950770 від 15.06.2021р., який, на переконання суду, складений компетентною особою, та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- направлення на огляд ОСОБА_2 до Покровського наркологічного диспансеру 15.06.2021р. о 23год. 16 хв. з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння;
(а.с. 2)
- відеозапис, який був оглянутий в судовому засіданні, та яким підтверджується, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_2 , на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, неспроможними.
Висновок суду апеляційної інстанції щодо правильності висновків суду першої інстанції про винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на такому.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який в установлений законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, був зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосується безпеки дорожнього руху.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу на висловлені особисто ОСОБА_2 підстави відмови від виконання законних вимог працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі, а саме ОСОБА_2 повідомив, що в нього немає на це часу, що підтверджується відеозаписом, який додано о матеріалів справи.
Така поведінка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є незрозумілою, оскільки відсутнє обґрунтоване пояснення, куди він особисто поспішав опівночі 15.06.2021р., не маючи при цьому змоги приділити кілька хвилин для проходження медичного огляду на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, у вчиненні якого він був визнаний винуватим, та рішення щодо цього ним оскаржується в апеляційному порядку.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено та оцінено усі докази, які містить справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , та зроблений правильний висновок про їх допустимість, належність та достатність для встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що він не погоджується з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою та необ`єктивністю судового розгляду, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, а саме вимог ст.ст. 245, 251, 252, 255, 280 КУпАП є необґрунтованими за таких підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, склад адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_2 утворено його відмовою від проходження у встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції. Відмова від проходження медичного огляду не заперечується ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, а спосіб його захисту побудований на нібито допущених порушеннях з боку працівників поліції. Проте слід звернути увагу, що похідним для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало саме невиконання вимог, яких повинен дотримуватись водій транспортного засобу під час керування транспортним засобом.
Отже, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи, та підтверджені доказами, які суд відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП визнав належними та допустимими, а саме, по-перше, протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст. 255 КУпАП складний уповноваженою особою із дотриманням вимог ст. 254, 256 КУпАП, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, по-друге, відеозапис, на якому також зафіксовано вказаний вище факт відмови ОСОБА_2 , із обґрунтуванням такого рішення, а саме відсутність часу, по-третє, відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про проходження медичного огляду на встановлення стану ОСОБА_2 , та рішення суду прийнято відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 095077 чітко не вказано місяця вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом водієм ОСОБА_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, свідки правопорушення у протоколі відсутні, підпис особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності також відсутній, спеціальний технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд не зазначений, також не мають під собою підґрунтя за таких підстав.
Дата вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме 15.06.2021р. не викликає у суду апеляційної інстанції жодного сумніву, підтверджена сукупністю доказів, якими є протокол про адміністративне правопорушення, у якому у відповідній графі чітко відображено дату його складання, направленням водія на огляд до медичної установи, який складений 15.06.2021р., відеозаписом, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
На переконання суду апеляційної інстанції, особливості почерку працівника поліції при написанні дати вчинення адміністративного правопорушення у графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» не перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини справи, в тому числі дату вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, та дійти висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
З підстав викладених вище є також неспроможними доводи апеляційної скарги, що протокол щодо ОСОБА_2 складено у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2021р. протокол щодо ОСОБА_2 було повернуто через те, що дату вчинення адміністративного правопорушення вказано 15.02.2021р., а протокол складено 15.06.2021р.
Доводи апеляційної скарги, що рапорт поліцейського Шуваєва А.В., який не зареєстрований, не має резолюції керівника, та не має дати його складання, тобто не є офіційним документом, не зазначає точної дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки вказаний рапорт не є доказом у справі, не досліджувався та не був оцінений судом, в обґрунтування винуватості ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не покладався.
Доводи апеляційної скарги, що на арк. № 10, 11 міститься постанова про привід ОСОБА_2 , винесена в порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки факт ухилення ОСОБА_2 від явки у судове засідання відсутній, а також відсутні відомості про виконання вимог ст. 277-2 КУпАП, є також неспроможними оскільки жодним чином не впливають на фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 , висновків суду про його винуватість.
Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення 01.10.2021р. за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_2 відсутнє, а аркуш на стор. № 19 жодним чином не підтверджує належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 на пропозицію помічника судді розписався на чистому аркуші справи,Ю також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки його прізвище та підпис на аркуші із датою 01.10.2021р. 09:00год. на стор. 19 крім іншого не спростовує перебування ОСОБА_2 у суді та отримання повідомлення про дату та час судового розгляду.
Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на тому, що ОСОБА_2 не заперечує підписання ним особисто вказаного аркушу, та не заперечує свого підпису на ньому. Посилання ОСОБА_2 , що він підписав чистий аркуш на прохання помічника судді, належного підтвердження не мають.
Доводи апеляційної скарги, що на відеозапису із найменуванням «факт керування 1» здійснений на пристрій «Мі», на якому видно, що патрульний автомобіль наздоганяє автомобіль, та зупиняє його без видимих порушень ПДР з боку водія, на іншому записі, виконаному на пристрій «Мі» зафіксовано, як водій виходить з автомобіля, а поліцейський показує жест пальцями руки «V», що може свідчити про упередженість працівників поліції, та вказаний відеозапис з приватного відеореєстратора не відповідає вимогам Наказу № 1026 від 18.12.2018р., яким регламентовано використання працівникам поліції технічних приладів з функцією фото-, кінозйомки, відеозапису є також необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому вимоги ст. 251 КУпАП у даному випадку не суперечать «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» в частині визначення переліку дозволених до використання технічних пристроїв.
Доводи апеляційної скарги, що на відеозапису зафіксовано, як працівник поліції вказує ОСОБА_2 на можливість самостійно пройти огляд на стан сп`яніння на підставі виданого направлення, проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_2 направлення на огляду медичній установі, при цьому працівник поліції не пропонує пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, є також неслушними, оскільки на висловлену працівником поліції пропозицію щодо проходження огляду у медичній установі, ОСОБА_2 відповів категоричною відмовою, тобто фактичне вручення направлення було безадресним.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не був відсторонений від керування транспортним засобом, та відомості про його відсторонення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, є також надуманими, оскільки матеріали кримінального провадження також не містять відомостей, що ОСОБА_2 особисто, самостійно продовжив рух за кермом автомобіля.
Протокол про адміністративне правопорушення містить позначення про тимчасове вилучення посвідчення водія та видачу тимчасового посвідчення, що в свою чергу, суд апеляційної інстанції розцінює як дотримання вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2 КУпАП працівник поліції, за наявності підозри вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП мав би тимчасово затримати транспортний засіб шляхом блокування чи доставки на спеціальний майданчик, суд апеляційної інстанції також не може прийти до уваги, оскільки положення зазначеної статті КУпАП передбачають дії уповноваженої особи виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, та крім того у диспозиції у ч. 1 ст. 265-2 КУпАП слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130" виключені, відповідно до ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018р.
Доводи апеляційної скарги, що відеозаписи, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, виготовлені із порушеннями п. 3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступу відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ № 100 від 03.02.2016р., яким передбачено безперервне ведення відеозапису, а матеріали справи про адміністративне правопорушення містять лише чотири відео файли, які перериваються є також необґрунтованими, оскільки відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Отже переривання відеозапису допускається.
Доводи апеляційної скарги, що з урахуванням допущених порушень збирання та надання доказів, відсутні докази перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, та наведені у протоколі ознаки сп`яніння нічим не підтверджені, є також безпідставними, та не підлягають задоволенню.
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без задоволення.
Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя