Справа № 214/8470/21
3/214/2727/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомо), громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №290699 від 22 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 22 вересня 2021 року о 10-06 год. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Mitsubishi Eclipce» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гетьманській, Саксаганський район в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку, з метою виявлення алкогольного та наркотичного стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сагайдак Д.С. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Крім того, захисник подав письмові пояснення, в яких зазначив про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свою позицію мотивував тим, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а також усіх необхідних відомостей, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Так, ОСОБА_1 22.09.2021 о 10-06 год. не керував транспортним засобом «Mitsubishi Eclipce», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гетьманській м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим не мав можливості порушити вимоги діючого законодавства України, зокрема п.2.5 ПДР України та ст.130 КУпАП. Крім того, керувала автомобілем в зазначений час інша особа, яка не мала посвідчення водія відповідної категорії. Після зупинки транспортного засобу поліцейські з невідомих причин склали адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , використавши персональні дані останнього із електронних реєстрів. У рапорті поліцейського, який міститься в матеріалах справи, зазначено, що автомобіль було зупинене за порушення ПДР України, при цьому до матеріалів справи не додано жодного доказу щодо цього (постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або протоколу про адміністративне правопорушення). Також, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення в частині додатків до протоколу зазначається «відео». Разом із цим у протоколі, як у центральному обвинувальному документі по справі, не міститься відомості про здійснення певної відеофіксації, ким її було здійснено, яким технічним засобом, кому він належить, чи попереджалась особа про те, що відбувається відеофіксація тощо. Крім того, в супереч вимог п. 1 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водія, стосовно якого у поліцейських були достатні підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, не було відсторонено від керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не зазначено особу, якій було доручено доставку та зберігання автомобіля, не зазначено місце доставки автомобіля (штраф майданчик чи адреса місця проживання). До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, зокрема, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання. Окремо захисник акцентував увагу на тому, що згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.06.2019 діяльність Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», до якого згідно з «Направленням на огляд водія транспортного засобу…» б/н від 22.09.2021року було направлено ОСОБА_1 , було припинено.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, який таким правом не скористався, тому з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, позиції захисника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Сагайдака Д.С., оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової їх участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, враховуючи позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №290699 від 22 вересня 2021 року слідує, що 22 вересня 2021 року о 10-06 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Eclipce», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гетьманській, Саксаганський район в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку, з метою виявлення алкогольного та наркотичного стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В розумінні ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд погоджується з доводами захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Сагайдака Д.С. про відсутність достатніх доказів щодо зупинення ОСОБА_1 . Так, згідно з поясненнями, що містяться у рапорті інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Савельєвої Г.В. (а.с.4), автомобіль «Mitsubishi Eclipce», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України, при цьому до матеріалів справи не додано жодного доказу такого порушення. Крім того, у матеріалах справи відсутня і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо пред`явлення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, під час дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №290699 від 22 вересня 2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 , судом встановлено, що при його складанні інспектором патрульної поліції, хоча і викладено об`єктивну сторону правопорушення в аспекті порушення п.2.5 ПДР України, за вчинення якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, водночас зазначені обставини викликають сумнів в їх достовірності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення в частині додатків до протоколу зазначено «відео». Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії АББ №290699 не міститься відомостей про здійснення певної відеофіксації, відсутнє посилання на те, ким її було здійснено, яким технічним засобом, кому він належить, чи попереджалась особа про те, що відбувається відеофіксація тощо. Будь-яких доказів щодо наявності такої відеофіксації до матеріалів даної адміністративної справи не додано. Відтак у разі появи будь-якого відео, такий доказ вважається неналежним та недопустимим з процесуальної точки зору у зв`язку із незаконністю його створення, а його застосування є неприпустимим. При цьому, ст.62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду по справі №524/5536/17 від 15.11.2018.

Поміж іншим, пояснення, відібрані у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викладені на бланках, де вказаними вище особами зазначені пояснення з приводу обставин, свідками яких вони були, зазначені анкетні дані та проставлений підпис, при цьому вказані пояснення заповненні ідентично, без сумніву одним почерком, що викликає сумнів у їх достовірності.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Так, визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, в розумінні розділі ІІІ Інструкції, визначальним для надання результатів про проходження саме медичного огляду особою на стан алкогольного сп`яніння є виключно результати лабораторних досліджень біологічного середовища вказаної особи (крові, слини, змивів поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо).

В підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених в протоколі обставинах, до матеріалів справи додано «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 22.09.2021. Проте, на день складання такого документа, тобто станом на 22 вересня 2021 року, така юридична особа в Україні не існує, що вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи наведене, вказаний документ не може бути прийнято судом як доказ, у зв`язку із його нікчемністю, а відтак недопустимістю. Отже, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння.

Окремої уваги заслуговує відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.7 ст.266 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Згідно зі ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, в той час як в ході судового розгляду встановлено грубі порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко