Справа № 264/6542/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Ю.О., з участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., прокурора Дженчако І.С., захисника Єфімік О.О., порушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, помічника чергового чергової частини Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 172-8 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

14.12.2019 року о 19 год. 23 хв. на абонентський номер старшого сержанта поліції ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з абонентського номера НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_2 , з яким він протягом липня 2012 року - квітня 2014 року разом проходив службу в черговій частині Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області і підтримував дружні позаслужбові стосунки, та попросив перевірити за наявними обліками поліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині притягнення до кримінальної відповідальності, наявності судимості та відбування покарання.

14.12.2019 року о 19 год. 29 хв. старший сержант поліції ОСОБА_1 , будучи обізнаним у відповідних нормативно-правових актах в сфері обігу та захисту інформації, прагнучи задовольнити своє бажання в укріпленні дружніх позаслужбових стосунків з ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, зі свого абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував помічнику чергового чергової частини Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області капралу поліції ОСОБА_4 , який на той час перебував на добовому чергування та мав авторизований доступ до Інформаційного порталу Національної поліції України, на його абонентський номер НОМЕР_3 та попросив перевірити ОСОБА_3 за наявними обліками поліції в частині притягнення до кримінальної відповідальності, наявності судимості та покарання.

В свою чергу капрал поліції ОСОБА_4 , пов`язуючи дії свого колеги старшого сержанта поліції ОСОБА_1 виключно з виконанням останнім повноважень та обов`язків поліцейського, використовуючи власний логін та автоматизоване робоче місце, 14.12.2019 в період часу з 19 год. 29 хв. до 19 год. 36 хв. здійснив пошук в ITC ІПНП та перегляд електронних документи відносно громадянина ОСОБА_3 про його притягнення до кримінальної відповідальності в 2016 році за ст. 249 ч. 1 КК України в кримінальній справі та повідомив про це ОСОБА_1

14.12.2019 року о 19 год. 35 хв. старший сержант поліції ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1, будучи обізнаним у відповідних нормативно-правових актах в сфері обігу та захисту інформації, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, попередньо вчинивши активні умисні дії зі збирання інформації, зі свого абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_2 на його абонентський номер НОМЕР_2 , та прагнучи задовольнити своє бажання в укріпленні дружніх позаслужбових стосунків, повідомив останнього про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності в 2017 році за незаконне зайняття рибним промислом та покаранням не пов`язаним з позбавленням волі, тим самим незаконно використав у своїх інтересах інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку виконанням службових повноважень.

16.09.2020 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001744 від 05.08.2020 з ч. 2 ст. 361-2 КК України стосовно помічника чергового чергової частин Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшої сержанта поліції ОСОБА_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, 14.12.2019 помічник чергового чергової частини Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старші сержант поліції ОСОБА_1 , в порушення ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», незаконно використав у своїх інтересах інформацію, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, чим чинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 cт. 172-8 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Захисник Єфімік О.О. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що не встановлено, в яких саме своїх інтересах діяв ОСОБА_1 , копії протоколів допиту свідків, які були допитані в рамках кримінального провадження, не можуть бути належними та допустимим доказами, оскільки в судовому засіданні вони не допитувались, копії матеріалів, які виділені з кримінального провадження, також не є доказами, в теперішній час в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 , та іншої особи за ч. 2 ст. 361-2 КК України, але за іншими епізодами, в рамках якої сторона захисту оспорює заявку про надання доступу до інформаційних підсистем Інформаційного порталу НП України та зобов`язання про нерозголошення персональних даних, які йому буде довірено або які стануть йому відомі під час використання інформаційних ресурсів ІТС «Інформаційний портал».

Прокурор Дженчако І.С. в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначив, що ОСОБА_1 діяв в особистих інтересах з метою укріплення дружніх стосунків з ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 423 о/с від 29.12.2016, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду помічника чергового чергової частини Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до постанови слідчого ТУ ДБР, розташованому у м. Краматорську, від 16.09.2020 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 361-2 КК України, закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Стаття 172-8 КУпАП встановлює відповідальність за незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових повноважень.

Також відповідно примітки суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Статтею 43 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» в тому числі поліцейські), не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 розділу II «Положення про інформаційно- телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП), затвердженого наказом МВС України № 676 03.08.2017 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за М1059/3 0927 (далі - Положення), основними завданнями системи ІПНП є: інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України; забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС та інш.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Положення, в інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 3 розділу IV Положення, користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі.

Згідно п. 4 розділу IV Положення, ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.

Окрім цього, відповідно до п. 6 розділу IV Положення, користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Відповідно до п.п. 1.3 Розділу 1 Інструкції про порядок отримання доступу до ресурсів Інформаційного порталу Національної поліції України, затвердженої наказом ГУНП в Донецькій області від 26.09.2018 № 2499 (далі - Інструкція), користувачам ІПНП, категорично забороняється використовувати інформацію, отриману з ІПНП, з приватною або будь-якою іншою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків, метою. Користувачі зобов`язані використовувати інформацію ІПНП виключно у рамках чинного законодавства.

Крім того, згідно п. 17. 4 Переліку, затвердженого наказом НПУ № 945 від 12.10.2018, відомості щодо осіб, які підозрюються, звинувачуються в учиненні кримінального правопорушення становлять службову інформацію в системі Національної поліції України у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами не встановлено в діях ОСОБА_1 «свого інтересу», який повинен бути або матеріальним, або нематеріальним (як це логічно витікає зі змісту поняття «корупція»). В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази стосовно того, в яких саме своїх цілях діяв і використав інформацію ОСОБА_1 .

Бажання ОСОБА_1 укріпити дружні позаслужбові стосунки з ОСОБА_2 в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, оскільки суд позбавлений можливості з`ясувати питання будь-яких стосунків між ними безпосередньо у ОСОБА_1 внаслідок його відмови від дачі пояснень в порядку ст. 63 Конституції України, іншими належними та допустимими доказами цей факт не доведено.

Не можуть бути використані в якості доказів і копії протоколів допиту свідків з матеріалів кримінального провадження, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказані свідки в судовому засіданні не допитувались і прокурором питання допиту свідків не порушувалось.

Суд критично ставиться і до копії протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.01.2020 року та до довідки щодо аналізу деталізації абонентських номерів на причетність до несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, які надані з метою доведення спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в період часу з 14.12.2019 року по 17.12.2019 року, оскільки відповідно до інформації оператора ПрАТ «Київстар», на яку посилаються у вказаній довідці, абоненту ОСОБА_2 належить номер НОМЕР_4 , в той час як відповідно до протоколу за результатами проведення НСРД ОСОБА_1 мав телефонні з`єднання з абонентським номером НОМЕР_2 , належність якого не встановлена. Також не встановлена належність і абонентського номеру НОМЕР_3 , з яким спілкувався ОСОБА_1 14.12.2019 року о 19.29.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

При цьому судом враховується правова позиція щодо визнання винуватості особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і порушник є винним у вчиненні цього правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП не доведена, тому провадження в справі підлягає закриттю відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва