Справа № 447/2199/21 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/1238/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року,

встановив :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина україни, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 08.07.2021 о 00:30 год. по вул. Володимира Великого, 130, у с. Крупське, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, із застосуванням газоаналізатора «DRAGER Alcotest», на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Качараба С.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт покликається на те, що постанова суду є необгрунтованою та незаконною, суперечить фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд, всупереч вимогам ст.252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не забезпечив право на захисника, а тому така підлягає скасування.

Стверджує, що огляд на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було проведено із порушенням норм чинного законодавства; в той час до протоколу відносно ОСОБА_1 долучено не безперервний відеозапис, а з перервами його записування.

Звертає увагу на те, що підстав для зупинки транспортного засобу у працівників поліції не було відповідно до ст.35 вищевказаного Закону, та вони й цей транспортний засіб не зупиняли, а наздогнали його, коли він вже був в нерухомому стані, а отже, і відсутні підстави вимоги пред`явлення документів.

Стверджує, що він не керував даним транспортним засобом, працівникам поліції пояснив, що не був за кермом даного автомобіля, а був його брат ОСОБА_2 , про що останній також це підтвердив та що вбачається із вищевказаного відеозапису.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, апелянт ОСОБА_1 та його захисник Джуфера Б.М. у судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте захисник Джуфера Б.М. подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186489 від 08.07.2021; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2021; відеозаписом події; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №116060 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та іншими долученими до справи матеріалами.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №116060 за ч. 6 ст. 121 КУпАП (копія якого міститься у матеріалах справи), згідно якого ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував вищевказаним транспортним засобом, у якого неосвітлений задній номерний знак у темну пору доби, а також водій не здійснив перемикання дальнього світла на ближнє ближче 250 м до зустрічного транспортного засобу.

При цьому, як встановлено в суді перщшої та апеляційної інстанцій вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, а навпаки оплатив штраф за таке порушення, що підтверджує згоду останнього із вчиненим правопорушенням, та що в свою чергу спростовує показання ОСОБА_1 про те, що такий не керував транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого у медичному закладі.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта щодо порушення проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

А тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Альберт БЕЛЕНА