Справа № 567/1292/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Нікітюка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого помічником лісничого ДП «Острозький лісгосп» (зі слів), зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 158421 від 06.09.2021 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП при наступних обставинах 06.09.2021 р. о 16 год. 09 хв. ОСОБА_1 в с.Розваж по вул.Центральна керував мотоблоком «Булат», без реєстраційного номера, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager №ARBH0619», що підтверджується тестом №2747 від 06.09.2021 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у день та час, вказаний у складеному відносно нього протоколі він керував мотоблоком «Булат» та був зупинений посеред польової дороги працівниками поліції без пояснення причин такої зупинки, які при перевірці документів запропонували йому пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера, на що він погодився. Результат тесту був позитивний та він з вказаним результатом не погодився, оскільки твердо був переконаний у тому, що алкогольних напоїв ні 06.09.2021 р., ні напередодні не вживав, та у стані сп`яніння не перебував. Не пригадує чи пропонували йому працівники поліції пройти огляд у медичному закладі, оскільки перебував у збудженому та схвильованому стані. В подальшому працівники поліції склали відносно нього процесуальні документи та він, не погоджуючись із правопорушенням, по телефону проконсультувався з приводу своїх дій та вирішив самостійно пройти повторний огляд у медичному закладі (КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення»), де за результатами його огляду ознак сп`яніння виявлено не було.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Нікітюк П.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що освідування ОСОБА_1 на місці зупинки на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням, оскільки алкотестер було надано йому для продування з вже встановленою у нього тестовою трубкою, походження якої невідомо. Працівник поліції не надав ОСОБА_1 для огляду цілісність упаковки трубки до газоаналізатора, така трубка у його пристуності не розпаковувалась, та беручи до уваги послідовні заперечення ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв та з урахуванням висновку медичного закладу про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, вказав на обгрунтовані сумніви щодо достовірності показів алкотестера щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння. ОСОБА_1 після отримання юридичної консультації у межах часу, передбаченого законом самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов повторний огляд на стан сп`яніння, результат якого негативний, та відповідний висновок він надав до органу поліції до моменту передачі справи до суду для вирішення її по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та доводи захисника на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, передбачені у ст.ст. 247 та 280 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є зокрема керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158421 від 06.09.2021 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з допущеним ним порушенням пункту 2.9 а) ПДР України.

Згідно п.2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п.6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно п.п.6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (надалі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського та пояснень водія ОСОБА_1 судом встановлено, що останній погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу та перед використання алкотестера водію не було надано для огляду цілісність упаковки з трубкою для продування. Прилад для продування було надано ОСОБА_1 з вже встановленою у нього трубкою, результат огляду 0,77 проміле, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь № 2747 від 06.09.2021 р. В подальшому працівниками поліції було складено процесуальні документи та ознайомлено з ними ОСОБА_1 (файли PICT0003, PICT0002, PICT0001).

Не погоджуючись з вказаним результатом ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу з метою повторного його огляду на предмет перебування у стані сп`яніння.

Так, згідно висновку КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» №786 від 06.09.2021 р. ОСОБА_1 06.09.2021р. о 18 год. 10 хв. звернувся у медичний заклад з метою проведення медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння, де за результатами проведеного огляду встановлено відсутність ознак сп`яніння.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні достовірні, належні та допустимі докази, які у своїй сукупності беззаперечно б свідчили про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані сп`яніння.

Одночасно, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки обставини, викладені у ньому ОСОБА_1 заперечує, і наведені у ньому обставини спростовуються висновком КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» № 786 від 06.09.2021 р. відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 283 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністратвине правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний тест постанови складено 26.11.2021 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.