Справа № 490/5858/20
Провадження № 33/812/35/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Данилової О.О.,

за участю секретаря Богуславської О.М.,

у присутності особи, яка притягається до відповідльності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника Ігнатова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Ігнатова Дмитра Івановича на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2020 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,
У С Т А Н О В И В:

30 серпня 2020 року працівником патрульної поліції батальону №3 УПП в Миколаївській області складено протокол про адміністративне правопорушення, серія БД №295573, в якому зазначено, що 30 серпня 2020 року о 5 год.40 хв. водій транспортного засобу марки ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись по пр. Центральному від вул. 3-тя Слобідська у бік вул. Інженерної у м.Миколаєві, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та виїхав на регульоване перехрестя з вул. Садова на заборонений сигнал світлофора - червоний, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Садова на дозволяючий сигнал світлофора зелений, чим порушив вимоги пункту 2.3«б», 8.7.3«е» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2020 року адміністративну справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого Пригоди О.М. просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП. Апелянт посилався на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Місцевий суд не залучив його до участі у справі як потерпілого та позбавив можливості надавати докази та захищати свої права.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги за правилами частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше ( частина 1 статті 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, далі Постанова №14).

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, забороняє рух (пункт 8.7.3 «е»), а водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (пункт 2.3 «б»).

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Інструкцією визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, за статтею 124 КУпАП, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до якого додаються схема місця події, пояснення учасників та свідків, показання засобів фото-та/або відеоспостереження, а також інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (пункт 5 розділу 1 та пункт 1 розділ IX Інструкції).
У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода (пункти 5,6 розділу ІХ Інструкції).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2020 року о 5 год.40 хв. на перехресті пр. Центрального та вул. Садової в м. Миколаєві сталось зіткнення автомобілів марки ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по-різному пояснювали обставини пригоди.

Так, водій ОСОБА_1 пояснив, що 30 серпня 2020 року приблизно о 5 год.40 хв. він керував автомобілем марки ЗАЗ Sens та рухався по пр. Центральному від вул. 3-тя Слобідська у бік вул. Інженерної зі швидкістю близько 40 км/год. На перехрестя з вул. Садовою він виїхав на зелений сигнал світлофора та побачив, як на перехрестя виїхав автомобіль марки Volkswagen Caddy, який рухався по вул. Садовій на забороняючий (для нього) червоний сигнал світлофора. Незважаючи на негайне гальмування, зіткнення уникнути не вдалось (а.с.6).

Водій ОСОБА_2 зазначив, що у той же час він керував автомобілем марки Volkswagen Caddy та рухався по вул. Садовій у м. Миколаєві. Перед перехрестям з пр. Центральним він зупинився на червоний сигнал світлофора, а, дочекавшись зеленого сигналу, продовжив рух по перехрестю. Майже проїхавши перехрестя, він відчув удар в праву частину автомобіля та побачив автомобіль марки ЗАЗ Sens, яким керував ОСОБА_1 .

Зі змісту службового рапорту сержанта поліції ОСОБА_3 , який виїхав на місце події у складі екіпажу, вбачається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди кожен з водіїв наполягав, що саме він перетинав перехрестя пр. Центрального та вул. Садової на зелений сигнал світлофору, тоді як інший порушив правила та рухався на червоний сигнал. Оскільки доказів на підтвердження таких свідчень не було, на місці події складені протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП за порушення пунктів 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил і стосовно водія ОСОБА_1 , і стосовно водія ОСОБА_2 .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №295573 (далі Протокол), 30 серпня 2020 року о 5 год.40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по пр. Центральному від вул. 3-тя Слобідська у бік вул. Інженерної, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та виїхав на регульоване перехрестя з вул. Садовою на заборонений сигнал світлофора - червоний, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Садова на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 2.3«б», 8.7.3«е» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортних засобів отримали механічні ушкодження (а.с.2).

До Протоколу додано схему місця ДТП від 30 серпня 2020 року, на якій зазначено місце події, розташування транспортних засобів, місце зіткнення, проведені заміри, описані пошкодження тощо (а.с.5). Схему підписано водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Водночас, 30 серпня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 531578, в якому зазначено, що саме водій автомобіля марки Volkswagen Caddy - ОСОБА_2 рухався по перехресті пр. Центрального та вул. Садовій на червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Sens під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на зелений сигнал світлофору, чим порушив п.п. 2.3. «б» та 8.7.3. «е» Правил, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

У тексті протоколу позначено, що ОСОБА_2 не згоден з номером автомобіля марки ЗАЗ. Інших заперечень не зазначено.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 9 листопада 2020 року провадження щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, 30 серпня 2020 року на місці дорожньо-транспортної пригоди складено два документи (протоколи), зміст яких повністю виключає один одного та ставить під сумнів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, зазначених у Протоколі (а.с.2).

До того ж у протоколі не відображена відсутність номерних знаків на автомобілі ЗАЗ Sens на час його складання.

За таких обставин Протокол не може бути достатнім та належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП (стаття 251 КУпАП).

На місці події також опитано свідків ОСОБА_4 , дружину водія ОСОБА_5 , яка підтвердила версію чоловіка про рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на червоний сигнал (а.с.7), та свідка ОСОБА_6 , пасажира автомобіля ЗАЗ Sens, який підтвердив протилежну версію про рух автомобіля ОСОБА_1 на зелений сигнал світлофору (а.с.10).

В судовому засіданні апеляційного суду додатково опитані свідки: пасажири автомобіля ЗАЗ Sens ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили факт перетину перехрестя їх автомобілем на зелений сигнал світлофору; а також пасажир автомобіля марки Volkswagen Caddy ОСОБА_8 , який наполягав на тому, що саме їх автомобіля рухався по перехрестю на зелений сигнал світлофору.

Свідок ОСОБА_9 в апеляційному суді підтвердив, що 30 серпня 2020 року у період з 5 до 6 год., як пересічний пішохід став очевидцем зіткнення автомобілів марки ЗАЗ Sens та марки Volkswagen Caddy. Той факт, що саме ОСОБА_2 рухався через перехрестя на красний сигнал світлофору він усвідомив після зіткнення, подивившись на світлофор та побачивши миготливе зелене світло.

Оцінюючи в сукупності всі показання свідків, які мають протилежний та виключний характер, суд враховує, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не є безсторонніми, бо стосуються не тільки дій водія ОСОБА_1 , але й дій їх родича водія ОСОБА_2 , а тому самі по собі не можуть бути достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Інших доказів порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3 «б» та 8.7.3 «е» Правил справа не містить.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що надані суду докази, а саме протокол щодо ОСОБА_1 , який повністю суперечить одночасно складеному проколу щодо ОСОБА_2 ; показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які не узгоджуються з показаннями інших свідків; а також письмові пояснення учасників пригоди, які також не усувають зазначених вище протиріч, самі по собі не можуть ані спростувати, ані довести твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо дійсних причин зіткнення автомобілів.

Отже, докази, які надані суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_1 в порушенні пунктів 2.3. «б», 8.7.3. «е» Правил.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дій.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Отже апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови місцевого суду та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови місцевого суду, не встановлює особу, винну у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а також не дає оцінку діям водія ОСОБА_1 в порушенні інших правил дорожнього руху, що не перешкоджає потерпілому захищати свої права в цивільному судочинстві.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 відмовити.

Постанову Центрального районного суду м. Миолаєва від 27 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О. Данилова