Провадження №33/824/5164/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Єфремова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова В.В. на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 серпня 2021 року о 02 год. 00 хв. в м. Києві по просп. Ю. Гагаріна, 22 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова. У встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на місці за допомогою Драгера та у лікаря нарколога в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Єфремовим В.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та невірне формулювання суті адміністративного правопорушення.

Зокрема, захисник вказує, що відеозапис з місця події взагалі не відображає зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та того факту, що транспортний засіб вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі рухався.

Крім того, апелянт стверджує, що була порушена процедура огляду водія на стан сп`яніння. Адже відповідно до вимог ст.266 КУпАП, а також положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Таким чином, інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Проте, вказаних вимог працівниками поліції дотримано не було.

Також захисник звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 зазначено «відмовився від проходження огляду», без зазначення жодним чином який саме огляд він мав пройти, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані обставини свідчать про невірне формулювання суті адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Єфремова В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №208867 від 25 серпня 2021 року, ОСОБА_1 25 серпня 2021 року о 02 год. 00 хв. в м. Києві по просп. Ю. Гагаріна, 22 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова. У встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на місці за допомогою Драгера та у лікаря нарколога в присутності свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зокрема і суть адміністративного правопорушення викладена відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25 серпня 2021 року, підписи яких також містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься відеозапис з нагрудної камери працівника поліції з якого також вбачається, що на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема на місці за допомогою спеціального технічного засобу та у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Отже твердження апеляційної скарги щодо порушення порядку, передбаченого ст.266 КУпАП, а також положеннями Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 є голослівними.

Таким чином, попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував в салоні автомобіля, який не рухався, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його захисник не надали доказів на підтвердження зазначених ним доводів, а зазначені ними обставини не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, в тому числі даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції. Адже на ньому зафіксовано, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, після його зупинки, інші особи, крім ОСОБА_1 , у ньому були відсутні. Таким чином, підстави для сумніву у тому, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, відсутні.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова Деснянського районного суду м. Києва відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль