Постанова

Іменем України

21 січня 2021 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446734 ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин:

23.12.2020 о 12 год 45 хв, ОСОБА_1 , керуючи по автодорозі с. Черемушне - с. Мохнач Зміївського району Харківської області власним автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при спуску, на якому зустрічний роз`їзд утруднено, не надав перевагу в русі автомобілю ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого допустив зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 28.1 Правил дорожнього руху України.

Особа, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, 20.01.2021 надіслав на адресу суду заяву, в якій проситв розгляд справи проводити за його відсутності. Зазаначив про те, що згідно п. 13.4 ПДР «Якщо зустрічній роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує,заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу». На ділянці місцевості, де сталося зіткнення, дорога пролягає у низині між двох схилів, що не надало можливості роз`їхатись його транспортному засобу, а також вантажному, не габаритному автомобілю марки ЗІЛ-131, з яким сталося зіткнення. Вважає, що в даному випадку, згідно пункту правил, водій ЗІЛ-131 повинен був надати йому перевагу для проїзду, так як даний транспортний засіб являється не габаритним. У зв`язку з тим, що вимоги цього розділу стосуються ділянок доріг, що позначені знаками 1.6, 1.7, а вказаних знаків на дорозі, де сталося зіткнення не встановлено. Вважає факт складання адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП за порушення п. 28.1 ПДР України незаконним.

Ознайомившись з матеріалами дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколо про адміністративнеи правопорушення серії ДПР18 № 446734 від 23.12.2020, рапорт від 23.12.2020 за № 11490, схему дорожньо-транспортної пригоди від 23.12.2020, пояснення ОСОБА_2 , приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Дані докази узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

В п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , викладену у заяві від 20.01.2021, оцінюючи її намір уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 28.1 Правил дорожнього руху України, на гірських дорогах і крутих спусках, де зустрічний роз`їзд утруднено, водій транспортного засобу, що рухається на спуск, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються вгору.

Відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують або обятжують відповідальність, судом не встановлено .

На підставі викладеного, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти мінімальне стягнення, передбачене санкцією ст. 124Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу, а також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн 00 коп, які перерахувати на рахунок UA0020001, отримувач: ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: