Справа № 417/1518/21
Провадження № 3/417/433/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Шкиря В. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом серії ВАБ 175166 від 22.11.2021 та додані до нього матеріали, які надійшли з відділення №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , уродженця с. Курячівка, Марківського району Луганської області, громадянина України, зареєстованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , якому роз`яснено права передбачні ст.268 КУпАП та ст.ст.10, 63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2021 до Марківського районного суду Луганської області з відділення №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області надійшов адміністративний протокол серії ВАБ 175166 від 22.11.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 , 20.11.2021 о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , що виразилося у розмові на підвищених тонах та жбурлянні посуду.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, особу посвідчено паспортом від 01.09.2004. Пояснив суду, що того дня вони вечеряли разом сім`єю: Він, мати дружина та діти, випили вина та вирішували господарські питання. У них з матір`ю виявилися розбіжності в думках щодо ведення господарства та вони почали розмовляти на підвищених тонах. Дружина взяла дітей та пішла до хати, а вони з матір`ю продовжували дискусію. Він не зперечує, що іноді зводився до крику та розбив власну чашку, за що просив у матері вибачення. Намірів показати своє домінування чи вчинити фізичне насильство над матір`ю він не мав просто доводив свою точку зору. Наразі шкодує навіть про таку поведінку та ще раз вибачається перед матір`ю, більше подібне не повториться.

Потерпіла під час судового розгляду також надала пояснення аналогічні тим, що надав ОСОБА_1 , син вибачився перед нею, вона не ображається, емоційна розмова була мабуть тому, що випили вина. Нецензурно син її не ображав, не бив, жодної шкоди не завдав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та потерпілої ОСОБА_2 дослідивши долучені до справи докази, з`ясувавши всі обставини справи та відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши докази, повно та об`єктивно , суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству " домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, відповідно до закону- це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

В зв`язку з вищевикладеним приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Під час судового розгляду встановлено, що мати та син разом вживаючи алкоголь, вирішували побутові питання, під час яких голосно та емоційно доводили свої думки один одному. Крім того, ОСОБА_3 розбив свою чашку випадково. Зі слів потерпілої жодної шкоди їй не завдано.

Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілою, протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя: А.Е. Дідоренко