Справа 362/6233/21
Провадження 3/362/2613/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі судді Поповича Олега Васильовича розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за частиною 1 статті 184 КУпАП та

встановив:

Згідно з протоколом від 20 листопада 2021 року, серія ВАБ№ 423723, 19 листопада 2021 року в 18:20 години в селі Червоне, СТ «Транспортник» Обухівського району Київської області ОСОБА_1 залишив без нагляду свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який покинув помешкання та протягом доби був відсутній, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді вину визнав в повній мірі, пояснив, що він пішов на роботу а коли повернувся увечері сина не було, шукав його, коли не знайшов викликав поліцію, звернув увагу суду, що із сином не справляється, потребує допомоги.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Отже, за змістом положень КУпАП, озгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Частина 2 статті 184 КУпАП, передбачає відповідальність за дії, а саме ухилення батьків або осіб які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненні повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення.

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених частини 2 статті 184 КУпАП.

Зокрема, суд установив, що відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП закрито за відсутністю події та складу правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, однак наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

З огляду на наведене, застосовуючи аналогію закону про кримінальну відповідальність, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії ОСОБА_1 належить перекваліфікувати з частини 2 на частину 1 статті 184 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за частиною 1 статті 184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Отже, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про те, що до правопорушника слід застосувати захід адміністративного стягнення у виді попередження, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання та є необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2021 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00копійок.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Попович