ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Hyundai», моделі «i20», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишгородській, 49 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає звичайній обстановці, розширені зірниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2020 року визначено головуючим суддю Ткач М.М .

12.01.2021 до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Вісляєвої Л.В. надійшов супровідний лист про долучення до матеріалів справи №756/16499/20 копій належним чином завірених документів: копії акту медичного огляду ОСОБА_1 від 13.11.2020, висновок щодо результатів медичного огляду від 16.11.2020, лист на адвокатський запит від 27.11.2020 №1092.

ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненні правопорушення не визнав. Разом зі своїм представником - адвокатом Вісляєвою Л.В. повідомили суду наступне. Близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 , стоявши на узбіччі у своєму автомобілі, чекав на подругу. Згодом під`їхала патрульна поліція, інспектор вказав, що автомобіль ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме - проїхав на червоний сигнал світлофору. Патрульні вказали на те, що водій перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння та запропонували останньому оглянути автомобіль. Водночас під`їхав інший екіпаж патрульної поліції, який запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки був впевнений в тому, що заборонених речовин в його організмі немає. Представник Вісляєва Л.В. також вказувала на те, що поліцією не було встановлено факту керування транспортним засобом, а ОСОБА_1 просто сидів в машині, коли до нього під`їхали поліцейські. Також представник ОСОБА_1 висловила сумнів щодо достовірності висновку огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, адвокатом Вісляєвою Л.В. було подано клопотання щодо повернення справи до УПП у м. Києві для належного оформлення, у якому зокрема, зазначається, що важливими підставами для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання є:

- те, що факт управління транспортним засобом на момент події, ні чим не підтверджується;

- у порушення вимог ст.256 КпАП України, особою яка складала адміністративний протокол не додані пояснення/зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КпАП та зміст ст.63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі. Відсутність вказаної інформації в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист.

-відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення серед інших вимог зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Протягом 2020 року відбулись зміни у законодавстві у сфері адміністративних правопорушень та направляючи до суду матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.130 КпАП поліцейським не зазначено в якій редакції закону кваліфіковано дії водія.

- в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер відеофіксації співробітників поліції.

З огляду на викладене, адвокат Вісляєва Л.В. зазначає, що вказані недоліки позбавляють суд можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Заслухавши адвоката Вісляєву Л.В., розглянувши клопотання захисника про повернення справи до УПП у м. Києві для належного оформлення, суд вважає зазначити таке.

Підстави для повернення, зазначені захисником у своєму клопотанні, підлягають оцінці при ухваленні остаточного рішення по справі, в тому числі належності та допустимості наданих доказів, а тому не можуть бути самостійною підставою для повернення протоколу для належного оформлення.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, ЄЄПЛ включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на вищевикладене, та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, беручи до уваги спливання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що повернення справи до УПП у м. Києві призведе до її затягування та порушення вимог ст. 38, 277 КпАП України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката Вісляєвої Л.В.

Крім того, адвокатом Вісляєвою Л.В. було подано клопотання про призначення судово-медичної експертизи біологічного середовища, відібраного у ОСОБА_1 13.11.2020 у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», посилаючись на те, що результати медичного огляду, проведеного 13.11.2020 є сумнівними, тому що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду, оскільки ніколи не вживав наркотичні речовини.

Заслухавши адвоката Вісляєву Л.В., розглянувши клопотання захисника про призначення по справі судово-медичної (токсикологічної) експертизи, суд вважає зазначити таке.

Судом встановлено, що фактично доводи захисту зводяться до незгоди з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2020.

При цьому, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисником не надано жодних підтверджень оскарження висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2020, хоча вони мали достатньо для цього часу, з дня його отримання.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КпАП України, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Суд вважає, що у матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Суд також враховує, що проведення експертизи потребує значного часу. За таких обставин призначення експертизи може призвести до закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності та уникнення особою відповідальності шляхом затягування строків розгляду справи.

Позицію сторони захисту суд розцінює як намагання затягнути строки розгляду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

Зважаючи на наведене, у задоволенні клопотання захисника про призначення по справі судово-медичної (токсикологічної) експертизи, слід відмовити.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріалах справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП, з огляду на таке.

До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон №2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння.

Після набрання чинності Законом №2617-VIII, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.

03 липня 2020 року в газеті "Голос України" (№110) було опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-ІХ від 17 червня 2020 (далі - Закон №720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КУпАП, введена Законом №2617-VIII, була виключена.

Також Законом №720-ІХ було виключено введену Законом №2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння (ст. 286-1 КК України).

Згідно з розділом ІІ Закону №720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом №2617-VIII.

В подальшому Законом України від 17.06.2020 «720-ІХ, який набув чинності 03.07.2020, ст. 130 КпАП України повернуто до попередньої редакції.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КпАП України, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст. 245, 251, 252, 280, 283 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КпАП України (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 13 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Hyundai», моделі «i20», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишгородській, 49 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає звичайній обстановці, розширені зірниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП, запропоновано та направлено ОСОБА_1 на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п. п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2020, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`янінням, а саме під дією барбітуратів, морфін, каннабіноїди.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 132953, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить підпис останнього; при цьому, підписаний ним без жодних зауважень;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №006476 від 13.11.2020;

- висновком лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 006476 від 16.11.2020, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а саме під дією барбітуратів, морфін, каннабіноїди.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 (а) ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, про те, що він не керував транспортним засобом марки «Hyundai», моделі «i20», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишгородській, 49 у м. Києві, коли під`їхала патрульна поліція, оскільки стояв на узбіччі, чекав на подругу, то слід зазначити таке.

Зазначені доводи ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як убачається із матеріалів справи та не заперечується ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», моделі «i20», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишгородській, 49 у м. Києві він проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.3.7.3е ПДР, про що працівниками поліції була складена постанова серії ЕАМ №3423553.

У подальшому, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2020 року серії ДПР18№132953 ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Hyundai», моделі «i20», державний номерний знак НОМЕР_1 , за тією ж адресою вул. Вишгородській, 49 у м. Києві.

Встановлені факти є послідовні та узгоджені між собою, підстав не довіряти у суду немає.

Відтак, доводи ОСОБА_1 , що він в день та час подій не керував транспортним засобом, суд вважає безпідставними і розцінюється судом, як спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постанов, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, згідно із частинами 2,3 ст. 256 КпАП України протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КпАП України при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2020 року серії ДПР18№132953 вбачається, що він підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та зроблена відмітка про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України.

При цьому, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу пояснень і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2020 року.

Враховуючи зазначені обставини суддя вважає, що стороною захисту не доведено належним чином про не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України.

Аналізуючи вказані докази суд приходить до висновку, що працівники поліції діяли у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, докази, що містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Інші доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, суд вважає безпідставними та такими що спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, мала місце, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена повністю.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КпАП України з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями ст. 9, 33, 40-1, ст. 130, 251, 252 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя М.М. Ткач