Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/49/21 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суддя Скрипченко С.М.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Спанатій О.С.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року, якою на

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За постановою судді, 22.11.2020 р. о 17.14 год., ОСОБА_1 , будучи адміністратором залу магазину «Watsons», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 171/15 не припинила роботу вказаного закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, без повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Наголошує на тому, що суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є спеціальним, оскільки заборона здійснення діяльності, відповідно до пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., стосується суб`єкта господарювання, однак вона є найманим працівником та обіймає посаду адміністратора залу магазину, що підтверджується копією наказу про призначення, в той час, як господарську діяльність в магазині, під торгівельною маркою WATSONS, за адресою АДРЕСА_2 , здійснює компанія ТОВ «ДЦ Україна». Більш того, до її трудових обов`язків як адміністратора магазину не відноситься вирішення питання про відкриття, закриття та функціонування магазину.

Крім того, звертає увагу суду на те, що 22.11.2020 р. магазин ТОВ «ДЦ Україна» за адресою м. Миколаїв, пр. Центральний, 171/15 працював в режимі пункту адресної доставки замовлень, що дозволено пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р.

Відмічає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні правопорушення, а є лише початковим правовим висновком стосовно дій певної особи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що ані судових повісток, ані смс повідомлень про розгляд справи їй не надходило, а про те, що справа розглянута їй стало відомо лише 24.12.2020 р., коли вона особисто звернулась до суду. Копію оскаржуваної постанови отримала 24.12.2020 р., після подання відповідної заяви про видачу судового рішення, а відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений не з її вини.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Центральним районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся за відсутності учасників справи. Канцелярією суду копія оскаржуваного рішення направлена ОСОБА_1 14.12.2020 р., однак будь-яких даних на підтвердження отримання нею цього рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску ОСОБА_1 поважною, а тому, за можливе поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Однак, суддею місцевого суду зазначені вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суддя місцевого суду послалась на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 197921, як на доказ, відповідно якому, 22.11.2020 р. о 17.14 год., за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 171/15, адміністратор залу магазину «Watsons» ОСОБА_1 , не припинила роботу вказаного закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в оскаржуваній постанові фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції посилається на порушення нею положень пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р.

Відповідно до пункту пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» додатково до обмежень, передбачених п. 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється, у тому числі, приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Таким чином, адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за приймання відвідувачів під час провадження діяльності у сфері торговельного і побутового обслуговування населення настає лише для суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до змісту законодавства України, зокрема ст. 65 ГК України, посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у контексті положень пп. 4 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від № 641 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

На переконання апеляційного суду, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 197921, 22.11.2020 р., працівником поліції вимоги процесуального закону не були виконані, зокрема, визначивши та вказавши посаду ОСОБА_1 , останній не встановив коло її повноважень, чи, у розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вона може бути суб`єктом даного правопорушення, а відтак чи щодо належного суб`єкта правопорушення було складено протокол. Питання щодо належного суб`єкта у даному адміністративному правопорушенні не вирішене і судом першої інстанції.

Так, ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 30/12/2019/5К від 30.12.2019 р. прийнята на роботу адміністратором залу магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де господарську діяльність, під торгівельною маркою WATSONS, здійснює компанія ТОВ «ДЦ Україна». Будь-яких відомостей стосовно посадових обов`язків ОСОБА_1 працівниками поліції не надавалось.

При цьому, виконання трудових обов`язків із здійснення торгівлі, не передбачає набуття ОСОБА_1 правового статусу суб`єкта господарювання, оскільки вона не зареєстрована як фізична особа-підприємець, а матеріалами провадження не підтверджено здійснення нею відповідних обов`язків та функції, а також правового статусу посадової особи.

Таким чином, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, зроблені без дотримання судом при розгляді даної справи вимог ст. ст. 251-252 КУпАП, тобто без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності.

За такого, твердження того, що ОСОБА_1 порушено вимоги пп. 4 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, а матеріалами справи не підтверджено того, що її посадові обов`язки охоплюють організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарчі функції, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 не може бути притягнена до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню, із закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року, якою на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва