ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Іраку, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, -
31.08.2021 о 22-10 год. в м.Харкові, по вул. Академіка Павлова, 307, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mazda 3», н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця, командою про зупинку та увімкнення спеціального звукового сигналу WAIL. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius 3623» на вул. Академіка Павлова, 309 в м. Харкові, за що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №293083 від 31.08.2021 року за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Пунктом 11 частини першої ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
В розділі 2 ПДР України закріплені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Згідно п. 2.3 до Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 2.4 ПДР України передбачає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно п. 8.9 Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: a) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху України).
Згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки він не виконав вимогу поліцейського про зупинку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №293083 від 31.08.2021; рапортом працівника поліції, диском з відеозаписом, залученими до матеріалів справи.
При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що водієм ОСОБА_1 було порушено п. 2.4 Правил Дорожнього Руху України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи положення ст. 8 КУпАП, суд при призначення розміру адміністративного стягнення керується редакцією ст. 122-2 КУпАП станом на момент вчинення правопорушення.
Враховуючи обставини адміністративного правопорушення, дані про водія, який притягається до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, суд вважає можливим накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя ,
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку для її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -