Провадження № 33/801/113/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач: Ковальська І. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду Ковальська І.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись з судовим рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Переконаний, що суд не вжив заходів для встановлення всіх обставин справи. Докази наявні у справі вважає недопустимими. Вказує, що він не вживав наркотичних засобів, відмовився пройти огляд на місці зупинки, оскільки у зв`язку з хворобою не має можливості справити потребу і огляд можливий лише в умовах медичної установи. Також посилається на наявність у нього утриманців.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своїх вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 11.10.2020 року о 09.54 год. в м. Вінниці, по просп. Юності, 75, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Carina, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи, зокрема протокол серії ДПР18 №031146 від 11.10.2020 про адміністративне правопорушення, додані до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 11.10.2020, рапорт поліцейського Дениса Клюса від 11.10.2020. Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав ставити під сумнів вказані докази та вважати їх недопустимими, адже вони здобуті у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта, що пройти огляд на місці зупинки був не в змозі через хворобу, а бажав пройти огляд в медичному закладі, апеляційний суд не приймає до уваги, адже згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто поліцейський, встановивши наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія, направляє його до закладу охорони здоров`я, де здійснюється медичний огляд.

Як вбачається з матеріалів справи, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 висловив на місці зупинки транспортного засобу та не бажав проїхати до лікарні для проходження цього огляду і вжиття відповідних заходів для стимуляції можливості надати біологічний матеріал.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що він відмовився проходити огляд у медичному закладі.

Окрім того, твердження апелянта на наявність захворювання, яке перешкоджало б проходженню огляду всупереч його волі, суд вважає неспроможним. Надана ним довідка лікаря про наявність діагнозу «простатит» містить дату огляду 11.11.2020, тобто через місяць після складання протоколу, не містить інформації щодо дійсного обстеження, повних даних лікаря, який видав цю довідку, та усіх належних реквізитів.

Судом першої інстанції були вжиті заходи для встановлення дійсності довідки, наданої ОСОБА_1 , однак запити на медичний заклад та виклик лікаря до суду залишені без реагування, що викликає обґрунтовані сумніви щодо підстав та порядку її видачі.

Інші доводи, які наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, також не дають підстав для визнання незаконною та необґрунтованою ухваленої щодо нього постанови та її скасування.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Ковальська