ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 Справа №607/21629/20

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-- за участю: особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020р. серії ДПР18 №038767, водій ОСОБА_1 08 грудня 2020 року о 19 год. 20 хв. в м. Тернополі, вул. Текстильна,22, керував транспортним засобом «КАМАЗ 5320» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Алкотест Драгер» та проїхати в медичний заклад для проходження огляду водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і просить закрити провадження в адміністративній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В свої обґрунтування вказує, що він керував транспортним засобом, заїхав на стояку підприємства, приїхали невідомі йому особи та почали конфліктувати, що він нібито порушив вимоги ПДР України, їх підрізав на дорозі та нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вони викликали працівників поліції. При приїзді працівників поліції, невідомі особи вказали на нього, що він керував транспортним засобом. Під час спілкування з поліцейськими, вони запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонували пройти такий огляд, на що він відмовився, оскільки алкогольних напоїв не вживав, в нього не було ознак алкогольного сп`яніння, на які йому вказав поліцейський. Спочатку він хотів проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду із забором крові, проте йому поліцейські повідомили, що в медичному закладі також він буде продувати алкотест, а тому через брак часу він відмовився. Під час проходження огляду та відмови якісь невідомі свідки були на місці, деякі написали пояснення, за деяких написали поліцейські пояснення з їх слів і свідки покинули місце. Оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалося вже без присутності свідків, вони протокол не підписували, свідкам не було озвучено зміст протоколу і в чому він обвинувачується, до якого правопорушення і по якому протоколу про адміністративне правопорушення були долученні пояснення свідків, що свідчить про порушення інспектором поліції КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд особи на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису події із нагрудних камер відеореєстратора вбачається, що водій ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції не був, а працівники поліції прибули за викликом невідомих осіб на територію підприємства, під час спілкування у водія поліцейським були вияленні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано в присутності свідків пройти огляд на місці за допомогою алкотеста «Драгер», від чого водій відмовився та виявив бажання пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. В подальшому, на повторну пропозицію пройти огляд, водій відмовився від його проходження як на місці, так і в медичному закладі. Свідки деякі написали пояснення, інші підписали написані працівниками поліції пояснення з їх слів та залишили місце події. Оформлення та завершення адміністративних матеріалів, зокрема, складання і підписання протоколу про адміністративне правопорушення відбувалося без участі свідків, які в ньому вказані.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020р.серії ДПР18 №038767 встановлено, що він не підписаний свідками події, які в ньому зазначені, що є обов`язковим, а їхні прізвища були вже записані, йдеться лише посилання на «пояснення». Тобто, особи надали свої пояснення по обставинах події, свідками якої вони були, однак, не були проінформовані та їм не було роз`яснено до якого протоколу із якою конкретною фабулою правопорушення такі пояснення будуть долучені.

Крім цього, на відеозаписі прослідковується виправлення інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення вже після його заповнення, підписання водієм та поліцейським, що є не допустимим.

Вказані дії поліцейського вчиненні з порушенням ч. 2 ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі».

Частина 5 статті 266 КУпАП прямо вказує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2020р. №038767 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2020р. №038767 визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 УПП в м. Тернополі ДПП не зібрано належних і допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його дії при встановлених судом обставинах не створюють склад вказаного адмінпавопорушення, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Інших доказів матеріали справи не містять, а враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020р. серії ДПР18 №038767 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЮ. І. Дзюбановський