Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника, адвоката Тиможинського С.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Тиможинського С.А. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 14 червня 2021 року о 21 год 33 хв у м. Луцьку, на вул. Чернишевського, керував автомобілем, марки Volkswagen Golf, із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не чітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Тиможинський С.А. оскаржує його з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Посилається на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся. Зазначає, що у протоколі дослівно суть порушення сформульована як: «…чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані сп`яніння», однак місцевий суд вказує на винуватість ОСОБА_1 за відмову пройти медичний огляд. Вказує на відсутність свідків при складанні протоколу. Крім того, зауважує, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та з відеофіксації працівників поліції будь-яких ознак перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не вбачається. Тому просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.06.2021 серії ДПР18 № 113236, 14 червня 2021 року о 21 год 33 хв у м. Луцьку, на вул. Чернишевського, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки Volkswagen Golf, із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не чітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, власноручно. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Посилання захисника на те, що суть порушення сформульована як: «…чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані сп`яніння», але місцевий суд вказав на винуватість ОСОБА_1 за відмову пройти медичний огляд, на думку апеляційного суду, є голослівними.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.06.2021 серії ДПР18 № 113236 (а.с.1) зазначено, що « ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння… і від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у лікаря нарколога». А у постанові судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року (а.с.34, абз.3) вказано, що ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, вказаними документами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що у провину ОСОБА_1 ставилось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У апеляційних доводах захисник посилається на порушення поліцейськими процедури проведення огляду на визначення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, однак на думку апеляційного суду, вона повністю відповідала вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Оскільки у водія ОСОБА_1 при зупинці були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

У апеляційних твердженнях сторона захисту посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 спочатку погодився.

Однак відеофіксацією з медичного закладу стверджується, що у КП «ВМЦТЗ» ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с.7, час відео: 00:03:59).

Відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння також підтверджується і актом №334 від 14.06.2021, в якому вказано, що обстежуваний відмовився здати біосередовище на наявність наркотичних речовин (а.с.29 зворот п.20).

Крім того, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 334 від 14.06.2021 у графі: «висновок огляду» також зазначено: « ОСОБА_1 відмовився від здачі біосередовища…» (а.с.2).

Та й сам ОСОБА_1 у своїх власноручних пояснення зазначив, що «під час проходження у лікаря аналізи здавати відмовився», що скріпив своїм підписом (а.с.4).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Жодних доказів про скасування даної постанови стороною захисту на час розгляду справи апеляційним судом, не представлено.

Тому у даному випадку, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначив його відмову від проходження огляду.

Твердження сторони захисту про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки такі твердження суперечать положенням ч.4 ст.266 КУпАП, згідно яких огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Також судом апеляційної інстанції не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, так як у провину ОСОБА_1 ставиться порушення саме п.2.5 ПДР, а саме відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання при цьому захисника, як на доказ вказаної обставини, на консультативний висновок спеціаліста №335 від 15.06.2021 (а.с.30), є необґрунтованим також і з тієї причини, що огляд ОСОБА_1 проведений значно пізніше двох годин, як це передбачено ч.4 ст.266 КУпАП, а саме більш як через 15 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, апеляційному суду надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Тиможинського С.А. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов