Справа № 159/5192/21
Провадження № 3/159/2813/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.11.1996 р. Маневицьким РВ УМВС України у Волинській області), непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

24 серпня 2021 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073724 від 24.08.2021 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, 24 серпня 2021 року о 10:34 годині на автомобільній дорозі Ковель-с.Білин, керував мопедом «Вайпер» номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на приладі «Алкофор 505», чим порушив п.2.9а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адмінправопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу не визнав. Вказав, що того дня випив 0,3 пива «Львівське світле», проте транспортним засобом не керував. Пояснив, що мопед зламався і він вів його в руках на дорогу, де мав приїхати бусом син і забрати мопед на ремонт. Працівники поліції зупинилися побачивши його і попросили пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Він на місці повідомив працівників поліції, що мопедом не керував, так як він несправний, а тому від проходження освідування не відмовився. Незважаючи на його пояснення, останні все одно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу. ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вказав про відсутність на місці складання протоколу свідків.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні докази, дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245,280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідальність за статті 130 Кодексу несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу є наявність одночасно двох умов: перебування особи в стані сп`яніння та керування нею в такому стані транспортним засобом.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно пояснень ОСОБА_1 не визнаються. Останній категорично заперечив факт керування мопедом в стані алкогольного сп`яніння.

Для повного з`ясування обставин у справі суд направив запит на витребування результату тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 505», який в матеріалах справи відсутній, та документів, які підтверджують правомірність використання поліцейським вищевказаного технічного приладу, свідоцтва про його повірку, повну відео фіксацію поліцейського заходу, вчиненого 24.08.2021 відносно ОСОБА_1 , а саме: проходження ним освідування на стан сп`яніння в присутності двох свідків, які вказані у протоколі.

Однак, згідно відповіді Ковельського РУП ГУНП у Волинській області №10033/51/01-2021 від 12.11.2021, у зв`язку з технічними проблемами працівникам поліції не вдалося роздрукувати результати тестування за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» на місці вчинення адміністративного правопорушення. Станом на 11.11.2021 року даний прилад проходить чергову повірку, тому свідоцтво про його повірку, яке було дійсне на момент вчинення правопорушення, відсутнє.

Крім того, у судовому засіданні досліджено доказ - відеозапис з боді-камери поліцейських та відео-реєстратора з поліцейської машини, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано. Крім того, в протоколі серії ААБ №073724 від 24.08.2021 вказані свідки, їх пояснення долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що останні були присутні під час освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 24.08.2021 о 10:37 годині. Разом з тим на відео, долученого до протоколу, ці свідки відсутні.

Зазначених свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд двічі викликав в судові засідання (телефонограмою), однак останні на виклики суду не з`явились.

Отже, суду не надано доказів на підтвердження обставини, що ОСОБА_1 24.08.2021 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 щодо перебігу подій не спростовані, доказів на спростування позиції останнього суду не надано.

Згідно з п. 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/5192/21 (провадження № 3/159/2813/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова