Справа № 199/9238/21
ПОСТАНОВА

іменем України

23.11.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої офіс-менеджером в компанії «Евелін-косметика», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 18.11.2021 за ч. 2 ст. 154 КУпАП, зазначено про те, що 12.11.2021 о 04:30 за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 порушила правила тримання собак і котів, а саме: залишила без нагляду собаку у дворі без намордника, внаслідок чого вона вибігла на вулицю та спричинила фізичний біль гр. ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, не визнала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, долучені до справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, з 08.11.2021 стаття 154 КУпАП діє в редакції закону № 1684-IX від 15.07.2021.

Станом на 08.11.2021 стаття 154 КУпАП містить три частини:

1) утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях);

2) дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року;

3) дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи те, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП необхідно встановити правила тримання собак і котів, які порушені особою, відповідно диспозиція ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до іншого нормативно-правового акта, який, на думку працівника поліції, порушений, а тому протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, у відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, повинен містити посилання на конкретну норму правил тримання собак і котів, які порушила ОСОБА_1 .

Проте, протокол про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, не містить посилання на конкретну норму правил тримання собак і котів, яку порушила ОСОБА_1 .

В даній справі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП, проте остання, відповідно до змісту суті учиненого адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, не притягується за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

В той же час, працівник поліції, який 18.11.2021 склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , не зазначив в ньому саме про спричинення заподіяння шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 або її майну, оскільки в протоколі зазначено про спричинення фізичного болю гр. ОСОБА_2 та, всупереч закону, кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП, яка з 08.11.2021 не передбачає відповідальності за спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Таким чином, працівник поліції фактично притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП (в редакції закону від 07.02.97), яка містила адміністративну відповідальність за: «спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну».

Проте, навіть диспозиція ч. 2 ст. 154 КУпАП (в редакції закону від 07.02.97) не містила адміністративної відповідальності за спричинення фізичного болю та дана норма закону припинила свою дію 07.11.2021, оскільки з 08.11.2021 введено в дію Закон України № 1684-IX від 15.07.2021, який виклав ст. 154 КУпАП в новій редакції та передбачив, що за спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну відповідальність тепер настає за ч. 3 цієї статті.

Таким чином, станом на 12.11.2021 дії ОСОБА_1 повинні були кваліфікуватися за ч. 3 ст. 154 КУпАП, що є прерогативою працівника поліції, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, під час розгляду даної справи встановлено, що внаслідок ухвалення Закону України № 1684-IX від 15.07.2021, який виклав ст. 154 КУпАП в новій редакції, який набрав чинності 08.08.2021 та введений в дію 08.11.2021, законодавцем не внесено змін до ст. 221 КУпАП, яка визначає категорію справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються судами, оскільки станом, як на 08.11.2021, так і на 23.11.2021, в переліку таких справ відсутні справи, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Викладені вище обставини в своїй сукупності свідчать про те, що Національною поліцією в особі автора протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко