Справа №: 700/882/20
Провадження № 3/700/4/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт.Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Лисянського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, притягувався до адміністративної відповідальності 22.05.2020 року за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, за ч.2 ст.130 КУпАП.

у с т а н о в и в :

З Лисянського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області до Лисянського районного суду Черкаської області 18.11.2020 року надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року серії ДПР18 №248550, 30.10.2020 року о 20:00 год за адресою: вул.Миру, смт.Лисянка, Черкаської області ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, яке скоєне повторно протягом року.

Справу призначено до судового розгляду на 01.12.2020 року, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з поганим самочуттям пов`язаним із підозрою на COVID-19.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відкладено на 09.12.2020 року. 09.12.2020 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 02.12.2020 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Заява мотивована тим, що ним подана апеляційна скарга на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2020 року у справі №357/3751/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП та вирішення апеляційної скарги суттєво впливає на вирішення даної справи.

Слід зазначити, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2020 року у справі №357/3751/20 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова набрала чинності 02.06.2020 року. Станом на 20.01.2021 року, будь-які відомості щодо апеляційного оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні та ОСОБА_1 не доведено.

Розгляд справи було відкладено на 16.12.2020 року. 16.12.2020 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник-адвокат Бабенко Р.В. звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із самоізоляцією ОСОБА_1 та його захворюванням на COVID-19. На підтвердження заяви адвокат Бабенко Р.В. додав довідку Комунального некомерційного підприємства «Лисянського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Лисянської районної ради від 15.12.2020 року №473, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на самоізоляції з 15.12.2020 року з підозрою на COVID-19.

Разом з тим, представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Р.В., 16.12.2020 року звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області із заявою про відвід головуючого у справі судді Яценко Г.М.. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М. у справі щодо розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП відмовлено.

Розгляд справи призначено на 20.01.2021 року. ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, адвокат Бабенко Р.В. 19.01.2021 року звернувся до суду із заявою в якій просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КупАП направити до Звенигородського районного суду Черкаської області. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 змінив реєстрацію місця проживання та починаючи з 13.01.2021 р зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що попередньою адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 була: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України, довідкою виконавчого комітету Боярської сільської ради від 12.11.2020 року та не заперечувалося самим ОСОБА_1 . Саме ця адреса вказана і у постанові про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року серії ДПР18 №248550.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу за відсутності правопорушника.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 , неодноразово викликався в судові засідання, однак жодного разу не з`явився та постійно звертався із заявами про відкладення розгляду справи посилаючись на різні причини. Слід зазначити, що ОСОБА_1 має захисника-адвоката Бабенка Р.В., який неодноразово здійснював представництво ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, зокрема звертався до суду з різного роду завами та клопотаннями.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання, мав право на надання суду письмових пояснень, заперечень, клопотань, однак таким правом не скористався, має захисника, який неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи, з метою дотримання строків передбачених ст.38 КУпАП, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дійшов висновку, що справу можливо без участі особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Санкція частини першої статті 130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, встановлене безальтернативне адміністративне стягнення для водіїв у виді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За загальними правилами, визначеними частиною першою статті 33 цього Кодексу, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року серії ДПР 18 №248550, письмовими показаннями наданими свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відео матеріалами з боді камер інспекторів поліції та іншими матеріалами справи.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст.34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст.35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного правопорушення, його майновий стан, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, згідност. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 130, 251, 277-2, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 20400 грн (двадцять тисяч чотириста гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 458 грн 00 коп (чотириста п`ятдесят вісім гривні 00 коп) у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з моменту її винесення через Лисянський районний суд Черкаської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Яценко