Справа № 944/5401/20
Провадження №3/944/133/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом Військової частини НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 10 від 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 04 грудня 2020 року близько 08 год 30 хв на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, перебував в нетверезому стані, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 прибув, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Зазначив що не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено не було, а стан сп`яніння встановлено на підставі зовнішніх ознак, з чим він не погодився, про що вказав у протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кухта В.З. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з таких підстав. До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено письмових пояснень свідків, які б підтвердили перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Висновок медичного огляду на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки такий складено з порушенням встановленого порядку для проведення огляду. Зокрема, огляд проведено без використання технічних засобів для встановлення стану сп`яніння та без проведення лабораторних досліджень, наведене підтверджується висновком, де зазначено що такі дослідження не проводилися. Крім того, за результатами огляду у ОСОБА_1 було встановлено «стан після вживання алкогольних напоїв». Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП складено не уповноваженою на це особою, оскільки ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частина НОМЕР_2 , а протокол про адміністративне правопорушення складено командиром Військової частини НОМЕР_1 . Також жодних відомостей про підпорядкування ОСОБА_1 чи організаційно штатну структуру не наведено та до матеріалів справи не долучено.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Чинним законодавством не врегульовано порядок проведення огляду військовослужбовців, що не належать до Служби зовнішньої розвідки України на предмет перебування у стані наркотичного сп`яніння, зокрема, порядок направлення їх на проходження такого огляду, форми направлення на проведення огляду.

Разом з тим, подібні за своїм змістом правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що нормативним актом, що регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрована в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858.
Таким чином, до правовідносин, що склались в даному провадженні про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858, оскільки інший нормативний акт відсутній, виявлення алкогольного сп`яніння у водіїв і громадян, які транспортними засобами не управляють, не має різниці, так як об`єктом дослідження є в любому випадку стан людини.
Відповідно до положень розділу III цієї Інструкції :
3. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
4. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
8. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
9. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
12. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
13. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
15. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
18. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».
21. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).
22. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Зважаючи на наведене, суд зазначає, що висновку № 447 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, складений щодо ОСОБА_1 , який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не є належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Так, відповідно до вказаного висновку медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено без лабораторних досліджень, вимірювальної техніки та обладнання, оскільки в графах «Наявність алкоголю у видихуваному повітрі та в біологічних середовищах організму: а) повітря досліджувалося на пристрої; б) біологічне середовище» вказано, що такі дослідження не проводилися. Також в протоколі та акті медичного огляду відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд за допомогою вимірювальної техніки та обладнання чи лабораторних досліджень.
Крім того, ОСОБА_1 у графі «Письмові пояснення, особи яка притягається до адміністративної відповідальності» у протоколі зазначив, що йому не було надано можливості пройти огляд в медичному закладі.
Крім того, як вбачається з висновку медичного огляду, за всіма критеріями, за якими визначається стан алкогольного сп`яніння показники ОСОБА_1 були в нормі. Підтверджуючою ознакою сп`яніння є лише запах алкоголю з порожнини рота та в графі «Відомості про останнє вживання алкоголю або інших психоактивних речовин» зазначено про те, що зі слів ОСОБА_1 він вживав алкоголь о 18 год 30 хв 03 грудня 2020 року, водночас такий стан не підтверджений жодними лабораторними дослідженнями та вимірювальними приладами, тому вказаний висновок є необґрунтованим.
Так алкогольне сп`яніння встановлено за зовнішніми ознаками та у графі «Висновок» зазначено «стан після вживання алкоголю», що є порушенням вимог вищевказаної Інструкції, а також таке формулювання не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Також суд вважає за можливе застосувати за аналогією норми ст. 266 КУпАП, якими визначено порядок проходження огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
За таких обставин, судом встановлено, що в даному випадку мало місце порушення з боку посадової особи Військової частини НОМЕР_1 , яка здійснювала оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вимогам ст. 266 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння проведено за відсутності двох свідків.
Також до матеріалів справи не долучено письмових пояснень вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, які саме обставини вони підтверджують.
Крім того, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20).
Відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 19.05.2015 року за № 222 затверджено Інструкцію з оформлення протоколів про військові адміністративні правопорушення, згідно пункту 1 розділу ІІ якої передбачено, що протокол про військове адміністративне правопорушення передбачений статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається командиром (начальником) військової частини у разі виявлення ним безпосередньо, отримання доповідей підлеглих службових осіб або повідомлень інших осіб про виявлення фактів вчинення підлеглими військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень.
Як встановлено в судовому засіданні та зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_2 , на посаді заступника командира Військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення начальник відділення морально-психологічного забезпечення.
Однак всупереч п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП прокол про адміністративне правопорушення складено командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 та до нього не долучено копію відповідного наказу щодо уповноваження командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 складати протоколи про військові адміністративні правопорушення вчинені військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_2 , а також відомості про те, що на час складення протоколу ОСОБА_1 перебував у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_1 (відрядження чи інші підстави).
Тобто, в цьому випадку з матеріалів справи вбачається те, що даний протокол складено не уповноваженою на те особою.
Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та описані вище обставини, які встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення містить суттєві розбіжності.
Так, дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку недоведеність того факту, що ОСОБА_1 перебував в зазначений в протоколі час на території Військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Старичі Яворівського району Львівської області з ознаками алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник