Справа № 132/3196/20
Провадження № 33/801/39/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участю секретаря судового засідання Очеретної М.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи - підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

У вищевказаній постанові суду зазначено, що 25.09.2020 при проведенні інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, здійснено вихід за адресою провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 та виявлено факт допуску ФОП ОСОБА_1 12 працівників до роботи без оформлення трудового договору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, доведена належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2020, актом інспекційного відвідування від 29.09.2020; відеозаписом здійснення інспекційного відвідування; письмовими поясненнями осіб, зазначених у протоколі.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі з зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Вимоги апеляційної скарги було уточнено при розгляді справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без дотримання вимог, визначених законом, а саме поза межами строку, визначеного положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП. Також судом не було взято до уваги та взагалі не зазначено в постанові суду як доказ наявність відеозапису, який був наданий ОСОБА_1 , зроблений 29.09.2020 саме під час складання акту інспекційного відвідування та протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в приміщенні взагалі не перебувало жодної людини. Вказані у протоколі особи неправильно зрозуміли терміни «допустила до роботи» та «офіційно працевлаштовані», а тому надали відповідні пояснення, які будуть спростовані їхніми новими поясненнями.

Місцевим судом не надано належної оцінки відеозаписам здійснення інспекційного відвідування, згідного якого інспектору праці було повідомлено про укладення ФОП ОСОБА_1 цивільно правових договорів із особами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення про які в самому протоколі інспектор не зазначив.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній підстави.

Заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, доводи її захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ВН13314/1962/АВ/П/ПТ від 29.09.2020, 25.09.2020 ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 здійснила фактичний допуск 12 працівників до роботи без оформлення трудового договору, чим порушила ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Вказаний протокол було складено на підставі акту інспекційного відвідування за №ВН13314/1962/АВ від 29.09.2020.

Наведені у протоколі обставини також підтверджуються письмовими поясненнями осіб, зазначених у ньому та матеріалами відеофіксації, долученими працівниками держпраці до матеріалів справи, згідно з яким зазначені особи підтвердили факт їх неофіційного працевлаштування ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2020 при проведенні інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця, яка використовує найману працю, здійснено вихід за адресою провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 та виявлено факт допуску ФОП ОСОБА_1 12 працівників до роботи без оформлення трудового договору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги та взагалі не зазначено в постанові суду як доказ відеозапис, наданий ОСОБА_1 , зроблений 29.09.2020 під час складання акту інспекційного відвідування та протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в приміщенні взагалі не перебувало жодної людини, не заслуговують на увагу, оскільки викладені нею обставини повністю спростовуються наданим працівниками Управління держпраці відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Так, згідно з вказаним відеозаписом, що був досліджений як місцевим, так і апеляційним судом, під час інспекційного відвідування закладу, в ньому перебували особи, зазначені у протоколі, які підтвердили факт їх неофіційного працевлаштування у ФОП ОСОБА_1 та виконання робіт.

З огляду на вказане, апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про невірне розуміння вказаними у протоколі особами термінів «допустила до роботи» та «офіційно працевлаштовані». Суд розцінює вказані доводи виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги надані ОСОБА_1 договори про надання послуг, укладені між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 від 08.09.2020, предметом яких є надання послуг з навчання сучасної технології проектування, крою, пошиття і ремонту швейних виробів різного асортименту з врахуванням використання сучасних тканин і устаткування при масовому виробництві, оскільки вони містять ознаки формальності і будь яких доказів на підтвердження їх виконання, зокрема, в частині оплати та виконання зазначених в них умов, останньою не надано.

Аргументи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений поза межами строку, визначеного положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують факту допуску ОСОБА_1 працівників до роботи без оформлення трудового договору.

Також, не є підставою для закриття провадження в справі доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи встановлені фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, є доведеною.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук