ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 Справа №607/20355/21

Провадження №3/607/8956/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 26 жовтня 2021 року близько 17 год. 30 хв., з явними ознаками алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 та чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №733346 від 07листопада 2021 року;

- рапортом т.в.о. старшого інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 26 жовтня 2021 року про отримання повідомлення ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 про те, що чоловік сестри ОСОБА_3 вдарив його, ОСОБА_1 , по обличчю, висловлював погрози. Також мати ОСОБА_2 повідомила, що її син виражався нецензурною лайко., погрожував, щоденно розпочинає конфлікти;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26 жовтня 2021 року, в яких вона виклала обставини конфлікту, який вчиняє її син щодо неї та членів сім`ї, зокрема погрожує, обзиває нецензурними словами, вчиняє домашнє насильство;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 27 жовтня 2021 року та ОСОБА_5 від 07 листопада 2021 року, в яких вони підтвердили обставини конфлікту зазначені у письмових поясненнях ОСОБА_2 ;

- постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року, 06 травня 2021 року, згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення насильства в сім`ї, тобто вчинення будь яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, а саме: визнання вини, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення вважаю, що на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, що притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна