Справа №: 343/2007/21
Провадження №: 3/0343/764/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання Оленяк С.І.,

розглянувши матеріали об`єднаних адміністративних справ, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого - ОСОБА_1 ,

потерпілого, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

18 жовтня 2021 року до Долинського районного суду Івано-Франкіської області поступили матеріали адміністративних справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, які об`єднано постановою суду від 19.11.2021 в одне провадження з єдиним унікальним номером судової справи 343/2007/21.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458095 від 05.10.2021, 05 жовтня 2021 року в 11.00 год у с. Старий Мізунь водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Мазда" білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , по вул. С.Стрільців при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "ПАЗ 32053", н.з. НОМЕР_2 , який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458096 від 05.10.2021, 05 жовтня 2021 року в 11.00 год у с. Старий Мізунь по вул. С.Стрільців водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "ПАЗ 32053", н.з. НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "Мазда" білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05 жовтня 2021 року в 11.00 годин дійсно керував транспортним засобом марки "Мазда" білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Старий Мізунь по вул. С. Стрільців, однак жодних вимог ПДР, зокрема і п. 13.3 ПДР, він не порушував, а відповідно не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він рухався на своєму автомобілі виключно по своїй смузі руху, не виїжджав на смугу зустрічного руху і дотримувався безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху. Рухався зі швидкістю 30 км/год. Натомість, водій автобуса "ПАЗ-32053" виїхав на зустрічну смугу, тобто на його смугу руху, де здійснив зіткнення з його автомобілем. Дані обставини підтверджуються схемою ДТП, а також світлинами з місця ДТП, з яких чіткого вбачається, що транспортний засіб марки "ПАЗ-32053" знаходився на його смузі руху, а також осип від фар його автомобіля та бампера також знаходився на його смузі руху, що підтверджує той факт, що зіткнення відбулося саме на його смузі руху. Дівчина за кермом не перебувала. Ліва дверка була затиснена, не відчинялась, тому вони з виходили з автомобіля з правої дверки. Спочатку вийшла його дружина, а тоді вийшов він. Оскільки у нього довге волосся, пасажири по ньому, як він припускає, могли вказати, що з автомобіля вийшла дівчина.

Вважає, що саме водій транспортного засобу марки "ПАЗ-32053" винен у ДТП, а в його діях відсутній склад вищезазначеного адміністративного правопорушення, оскільки він рухався виключно по своїй смузі руху, не виїжджав на смугу зустрічного руху та дотримувався безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, тому провадження у справі відносно нього слід закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, про що подав відповідне письмове клопотання.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05 жовтня 2021 року в 11.00 годин дійсно керував автобусом та здійснював рейс з м. Долина в с. Новий Мізунь. Він рухався 5 км/год по своїй смузі руху, коли при в`їзді у с. Старого Мізунь при повороті (90 градусів) ліворуч побачив автомобіль іноземного виробництва, який в`їхав у переднє ліве колесо його транспортного засобу, і проїхав ще по ньому 3 м. Він же застосував екстренне гальмування. Після ДТП його переднє ліве колесо знаходилось 20 см від роздільної слуги руху на його полосі, а задні колеса - одне на зустрічній смузі руху, інше - на його, тобто, між ними знаходилась роздільна слуга руху. Переднє колесо автобуса було вивернуте у ліву сторону, що свідчить, що задню частину транспортного засобу просто занесло, але зіткнення було на його смузі. Частина бампера автомобіля "Мазда" залишилася на його передньому лівому колесі. За кермом у вказаному транспортному засобі, зі слів пасажирів, сиділа дівчина, яка вийшла з-за водійського керма, за нею вийшов молодий чоловік, саме остання вказала на місці ДТП, що їхній автомобіль рухався зі швидкістю 30 км/год. Просив визнати його невинуватим, оскільки він вже багато років керує автомобілем, їздить по цьому маршруту, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, йому добре відомо про всі повороти і як в них входити. Вважає винуватим у даному ДТП водія автомобіля "Мазда".

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень у судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458095 від 05.10.2021, відповідно до якого 05 жовтня 2021 року в 11.00 год у с. Старий Мізунь водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Мазда" білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , по вул. С.Стрільців при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "ПАЗ 32053", н.з. НОМЕР_2 , який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458096 від 05.10.2021, згідно з яким 05 жовтня 2021 року в 11.00 год у с. Старий Мізунь по вул. С.Стрільців водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ПАЗ 32053, н.з. НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Мазда білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- схему наслідків ДТП без потерпілих, яка сталася 05.10.2021 в с. Старий Мізунь по вул. С.Стрільців, 2б, з якої вбачається, що внаслідок ДТП у транспортного засобу "ПАЗ 32053", н.з. НОМЕР_2 , наявні пошкодження: передня ліва частина бампера, переднє ліве колесо, переднє ліве крило, є потертість лівої сторони; в автомобіля "Мазда", н.з. НОМЕР_1 , наявні пошкодження: ліве переднє крило, ліва передня фара, ліва передня частина бампера, переднє колесо;

- фотосвітлини, на яких зафіксовані пошкодження транспортних засобів після вищеописаного ДТП та їх місцезнаходження.

В свою чергу особи, які притягуються до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надали особисті пояснення. Також ОСОБА_1 долучив кольорові фотосвітлини з місця ДТП та клопотав про допит свідка, який знаходився в його автомобілі на передньому пасажирському сидінні під час ДТП, а ОСОБА_2 просив розглядати та закінчувати дану справу за наявними доказами, долучати додаткові докази чи викликати свідків зі своєї сторони не бажає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є дружиною ОСОБА_1 05 жовтня 2021 року вона з останнім поверталися з с. Кропивник, від її батьків, у м.Львів. Оскільки на дорозі проводилися ремонтні дороги, тому за кермом перебував її чоловік, хоча вона також є водієм і так як їй ця місцевість рідна та знайома в більшості випадків вона керує автомобілем на ній. Коли вони в`їжджали у закритий поворот у с. Старий Мізунь, з якого погана проглядовість, так як з їхньої сторони на самомому повороті знаходиться огороджене господарство, в якому попри дорогу густо засаджений сад, рухались 20-30 км/год. Коли вони виїжджали з повороту, прямо їм на зустріч виїхав автобус. Він виїхав на їхню смугу руху з більшою, ніж у них, швидкістю, натомість вони рухались по середині своєї смуги руху. ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення та давав вправо, можливо не зорієнтувався щодо гальмування. У якийсь момент вони подумали, що уникнули ДТП, однак відбувся удар. Водійські дверцята після удару не відкривались, тому вони вийшли через пасажирську дверку: спочатку вона, а потім - ОСОБА_1 .

ІV. Оцінка суду:

вислухавши пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, які є одночасно і потерпілими, покази свідка, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд приходить до такого висновку.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Закон України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями п. 2.3б, п. 12.1 ПДР України чітко передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.3 Правил дорожнього руху, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як вбачається з вищеописаних протоколів про адміністративні правопорушення, водії не розминулися при зустрічному роз`їзді.

Як встановлено зі схеми ДТП, місцем зіткнення транспортних засобів (на схемі ДТП об`єкт 5) була смуга руху, по якій рухався водій ОСОБА_1 , саме на ній знаходиться осип скла від фари автомобіля "Мазда", яким керував ОСОБА_1 . Гальмівний шлях, як і задню частину транспортного засобу "ПАЗ 32053", н.з. НОМЕР_2 (об`єкти 6 та 2), під керуванням водія ОСОБА_2 також зафіксовано на слузі руху, по якій рухався ОСОБА_1 . Заперечень з приводу складення схеми ДТП та даних зафіксованих на ній при її складанні водії не висловлювали та не заперечували щодо фіксування у ній обставин ДТП. Жодних зауважень з цього приводу не озвучували і в судовому засіданні.

Долученими до матеріалів справи кольоровими фотосвітлинами, які повністю відповідають вищеописаній схемі ДТП, та на якій зафіксована, хоч і не чітко, лінія дорожньої розмітки, що розподіляє смуги руху, встановлено, що дійсно задня частина транспортного засобу "ПАЗ-32053" перебувала за межами роздільної смуги на зустрічній смузі руху, відстані зафіксовані в схемі ДТП, що спростовує твердження водія вказаного транспортного засобу, що зіткнення відбулося на його смузі руху. Підтвердженням факту зіткнення на смузі руху автомобіля "Мазда" слугує і розташування осколків від його розбитих фар. Спростування вказаного матеріали справи не містять, ОСОБА_2 не надано, хоча суд неодноразово вказував на те, що він вправі подати всі докази, які вважає за необхідне.

При цьому, суд ставиться критично до тверджень водія ОСОБА_2 про те, що перебування задньої частини його транспортного засобу зумовлено його особливостями (особливостями автобуса), оскільки по-перше, даний транспортний засіб не є великогабаритний, по-друге, пунктом 13.4 Правил дорожнього руху визначено, що якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. Тобто водій "ПАЗ 32053" при заходженні у поворот мав врахувати габарити свого транспортного засобу та його особливості. Більше того, як вбачається зі схеми ДТП водій автобуса мав можливість рухатись виключно по своїй смузі руху, на заїжджаючи навіть частко на зустрічну, а відповідно уникнути зіткнення, оскільки зі сторони його смуги руху залишався 1 м проїжджої частини, а також значна частина обочини, що проглядається із фотосвітлин.

Твердження ОСОБА_2 про те, що за кермом перебувала інша особа, суд не приймає до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Щодо вказівки ОСОБА_2 про те, що саме водій ОСОБА_1 є винуватим у ДТП, оскільки перевищив швидкість руху на повороті у 90 градусів, то така є голослівною, оскільки перевищення швидкості руху не поставлено останньому у провину у протоколі про адміністративне правопорушення, доказів такого матеріали справи не містять. Більше того, зіткнення відбулося, коли водій автомобіля "Мазда" виїхав з повороту, а водій "ПАЗ 32053" тільки заходив у нього.

На підтвердження своєї невинуватості в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні ОСОБА_2 зазначає, що перевозив більше десяти стоячих пасажирів, тому рухався дуже повільно, а відтак зіткнення з його вини не могло відбутися. Такі твердження не доводять його невинуватість та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виконанням зустрічного роз`їзду, натомість вказують на порушення карантинних обмежень, які діяли на час ДТП.

Таким чином, наявними в матеріалах провадження доказами поза всяким розумним сумнівом доведено про порушення ОСОБА_2 п. 13.3 ПДР України, оскільки останній, керуючи транспортним засобом "ПАЗ 32053", при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем "Мазда", н.з. НОМЕР_1 , та, виїхавши частково на зустрічну смугу руху, створив небезпеку для дорожнього руху, а саме для автомобіля "Мазда", який рухався назустріч своєю смугою руху, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вищеописані докази свідчать про те, що саме невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 05.10.2021 о 11 годині, тому дії ОСОБА_2 правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він рухався своєю смугою руху, доказів виїзду на зустрічну смугу руху, як про це вказує інший учасник ДТП, матеріали справи не містять, зіткнення відбулося саме на його смузі руху, куди частково виїхав транспорний засіб під керуванням ОСОБА_2 , в`їжджаючи у поворот, а відповідно в судовому засіданні не здобуто доказів, що саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Мазда" не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створити небезпеки для учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Крім цього, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_2 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу, те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, працює водієм.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М. Монташевич