Провадження №3/521/308/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з 2-го взводу 6-ї роти 2-го батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 25.07.2008 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2020 року у відношенні ОСОБА_1 , співробітниками 2-го взводу 6-ї роти 2-го батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області було складено протокол серії ДПР18 № 114372 від 08.11.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 114372 від 08.11.2020 року вбачається, що 08.11.2020 року, о 17 годині 30 хвилин, в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Згідно висновку медичного огляду №001395, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував щодо матеріалів справи. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що під час проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, йому не було запропоновано пройти саме лабораторне дослідження із відібранням зразків біологічного середовища. Факт керування транспортним засобом, без права керування транспортним засобом, у відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував. Зазначив, що сів за кермо з метою переміщення автомобіля на інше місце.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді повторного протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейським у присутності двох свідків, та наполягав на огляді на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу І Інструкції суд робить висновок про наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я. Ця норма кореспондується зі змістом ст. 266 КУпАП.

Тобто, відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій не вчиняє адміністративного правопорушення, а от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративним правопорушенням з відповідними наслідками.

З наданого працівниками поліції відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 з метою проходження огляду на стан сп`яніння було доставлено до відповідного закладу охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР.

Розділом ІІІ вказаної Інструкції передбачено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Так, відповідно до п.п. 3-4 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до п.п. 7, 8, 10, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто з аналізу вищевказаних норм встановлено, що проведення лабораторних досліджень при проведенні огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я обов`язкове лише при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини.

В даному випадку, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а не з ознаками наркотичного сп`яніння, тому обов`язок проведення саме лабораторних досліджень в закладах охорони здоров`я, про необхідність яких зазначав ОСОБА_1 , Інструкцією не передбачений.

Тому доводи ОСОБА_1 , про те, що йому не було запропоновано пройти саме лабораторне дослідження із відібранням зразків біологічного середовища не заслуговують на увагу.

З наявного у справі відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд з використанням спеціального технічного засобу в закладі охорони здоров`я, результат якого склав понад 2,5 % (проміле), що також не заперечувалось ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Тобто, проведення лікарем закладу охорони здоров`я повного огляду на стан сп`яніння може в себе включати: клінічний огляд, проведення функціональних проб (пальце-носова проба, стійкість в позі Ромберга, таблиця Шульца), визначення вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів тощо.

Таким чином, згода обстежуваної особи на проходження лише одного із кількох складових огляду на стан сп`яніння, не може слугувати безумовною підставою проходження повного огляду, призначеного лікарем.

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ Інструкці ї, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2020 року № 001395, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Висновок № 001395 від 28.11.2020 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувався, що не заперечувалось останнім у відкритому судовому засіданні.

Будь-яких інших заперечень щодо матеріалів та обставин справи, як на підставу порушення порядку виявлення та проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином суд вважає, що матеріалами справи в повному обсязі підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбачуваному законом порядку.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Тобто, основною кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 130 КУпАП є «повторність» вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи наявна довідка ст. інспектора з ОД ВАП УПП в Одеській області Сидоренко О. про те, що постановою Біляївського районного суду Одеської області №496/898/20 від 16.03.2020 року ОСОБА_1 притягувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 114372 від 08.11.2020 року, відеозаписом з місця правопорушення, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2020 року № 001395.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 130, 24, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 25.07.2008 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотиста) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 25.07.2008 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Тополева