Справа № 462/50/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1540/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Бардина Михайла Богдановича, потерпілого ОСОБА_2 та його представника Бень Богдана Зіновійовича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2020 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та оштрафовано на 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 копійок судового збору.

Згідно постанови 19 грудня 2019 року о 17.30 год. ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом ТР-14, 514, у м.Львові, на вул. Зеленій 7, порушивши правила дорожнього руху України, а саме: під час зміни напрямку руху, не переконавшись в безпеці маневру, здійснила зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши місце пригоди.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та винести нову, якою відмовити у визнанні винною ОСОБА_1 та у притягненні до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування покликається на те, що не погоджується з даною постановою через її незаконність, зумовлену неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не встановлено жодного фактичного доказу події. Крім цього, ні в поясненнях ОСОБА_1 , ні в поясненнях ОСОБА_2 немає підтвердження про зіткнення транспортних засобів. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови апелянт вказує, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, а постанову Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2020 року отримала лише 06 жовтня 2020 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала подану нею апеляційну скаргу та пояснила, що дану постанову слід скасувати, оскільки судом першої інстанції не встановлено жодного фактичного доказу події. Крім цього, ні в поясненнях ОСОБА_1 , ні в поясненнях ОСОБА_2 немає підтвердження про зіткнення транспортних засобів.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бардин М.Б. вказав, що схема ДТП є недостовірною, так як дорожньо-транспортна пригода відбулась о 17:30 годині, а працівники поліції прибули о 19.00 годині.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник Бень Б.З. вказали, що протокол про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2019 року та схема місця ДТП складені відповідно до чинного законодавства та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Бардин М.Б. на підтримку апеляційних вимог, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника Бень Б.З., які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з нормою ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до вимог п. 2.3.б ПДР для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим транспортним засобом.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні, адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2019 року серії БР № 008779, протоколом про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2019 року серії БР № 008780, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди від 19 грудня 2019 року, які повністю узгоджуються із схемою дорожньо-транспортної пригоди від 19 грудня 2019 року, з якої чітко вбачається, розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та детально позначено місце зіткнення транспортних засобів.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Також, під час розгляду апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції допитано свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 19 грудня 2019 року о 17.30 год., а саме бачила, як ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом ТР-14, 514, у м.Львові, на вул. Зеленій 7, зупинилась, щоб повернути, однак знесла праве дзеркало автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на тротуарі та продовжила рух.

Крім цього, в матеріалах справи наявна записка свідка ОСОБА_3 , яку остання залишила на лобовому склі автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно якої за кермом тролейбуса №514 була жінка, яка повертала та знесла праве дзеркало.

Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушила правила дорожнього руху п 1.5 п.2.3б, п.10.1, п.13.1 ПДР, а саме: під час зміни напрямку руху, не переконавшись в безпеці маневру, здійснила зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши місце пригоди.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкцій ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та з дотриманням встановлених ст. 33 КУпАП правил накладення стягнення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич