Справа № 375/1332/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності зі слів не притягувався,

за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з СРПП № 1 Рокитнянського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226585 зазначено:

24 жовтня 2020 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 в смт Рокитне по вул. Окружній керуючи автомобілем марки «JEEP WRANGLER» д.н.з. НОМЕР_2 порушив правила маневрування: при виконанні маневру лівого повороту увімкнув правий показник повороту та не впевнився у безпечному виконанні маневру допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, порушено вимоги п. 10.1, 9.2 ПДР передбачені ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 24 жовтня 2020 року о 22 год. 50 хв. керував автомобілем марки «JEEP WRANGLER» д.н.з. НОМЕР_2 в смт Рокитне. В автомобілі знаходилися його друзі, які попросили завезти їх до сестри, рухався в смт Рокитне по вул. Окружній, під`їжджаючи до повороту скинув швидкість, спочатку хотів повернути праворуч, але друзі повідомили, що потрібно повернути ліворуч, увімкнув лівий поворот і поїхав, після чого його почав обганяти автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 та на зустрічної смузі руху скоїв ДТП в бік автомобіля марки «JEEP WRANGLER». Після ДТП знаходився в шоковому стані, пояснення працівникам поліції надавав, що саме не пам`ятає.

Захисник Заліський Б.С. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 винним себе не визнає і вважає, що вимог Правил дорожнього руху України не порушував, обставини вказані в протоколі не відповідають дійсності. ОСОБА_1 24 жовтня 2020 року о 22 год. 50 хв., в смт Рокитне по вул. Окружній, керував автомобілем марки «JEEP WRANGLER» д.н.з. НОМЕР_2 , в автомобілі знаходилося ще чотири людини, яких він підвозив. Під`їжджаючи до повороту зменшив швидкість, автомобіль не зупинявся, увімкнув лівий поворотник і повернув ліворуч і в цей момент відбулося ДТП. Водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 стукнув його автомобіль в бокову частину на зустрічної смузі руху. Просить суд провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

В судовому засідання другий учасник ДТП - ОСОБА_2 пояснив, що 24 жовтня 2020 року близько 23 год. рухався на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Окружній в смт Рокитне, попереду рухався автомобіль марки «JEEP WRANGLER» д.н.з. НОМЕР_2 . Побачивши, що в автомобілі марки «JEEP WRANGLER» д.н.з. НОМЕР_2 увімкнувся правий поворот і він призупинився, але повністю не зупинився, він рухався далі, але водій різко увімкнув лівий поворот і повернув вліво, після чого сталося ДТП.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 попросили ОСОБА_1 підвезти до сестри. Він знаходився на задньому сидінні автомобіля, які дії виконував ОСОБА_1 не бачив. 24 жовтня 2020 року ввечері вони їхали в смт Рокитне по вул. Окружній, під`їжджаючи до повороту ОСОБА_1 зменшив швидкість та повернув ліворуч і в цей момент відбулося ДТП на зустрічній смузі руху.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 попросили ОСОБА_1 підвезти до сестри. Вона знаходилася на передньому сидінні автомобіля біля водія. 24 жовтня 2020 року ввечері вони їхали в смт Рокитне по вул. Окружній, під`їжджаючи до повороту ОСОБА_1 зменшив швидкість, увімкнув лівий поворотник та повернув ліворуч і в цей момент відбулося ДТП на зустрічній смузі руху. Водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 обганяв їх автомобіль. Правий поворот ОСОБА_1 не включав. Працівники поліції не відбирали у неї пояснення, чому не відбирали пояснити не може.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до справи матеріали, оцінивши в сукупності наявні докази, суд дійшов наступного висновку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого КУпАП, характеризується наявністю дій спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши учасників процесу, вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, порушивши п. 10.1, 9.2 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29 червня 2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 9.2 б Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами), водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 9.4 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами), подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Посилання ОСОБА_1 на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини оцінюємо критично, оскільки вони є не обгрунтованими та наданими з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки суперечать дослідженим у судовому засіданні доказам.

Крім того, покази свідків не сприймаються судом як доказ відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, оскільки вони явно зацікавлені у визнанні невинуватості останнього.

Суддя переконана, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами зібраними по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 340 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, ст. 23, 33, 124, 221, 245, 256, 280, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі триста сорок грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі чотириста двадцять грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяІ.Д.Дубановська

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області