Справа № 710/1515/20
Провадження № 3/710/16/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2021 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шполянського відділу поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, за ч.4 ст.130 КУпАП, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не відомі,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 495758 від 27.10.2020 складеного поліцейським СРПП №1 Шполянського ВП старшим лейтенантом поліції Задвернюком П.Г., громадянин ОСОБА_1 27.10.2020 о 18 годині 00 хвилин по вул. Преображенській с. Лебедин, керував автомобілем ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху і здійснив з`їзд у кювет, після дорожньо - транспортної пригоди вживав спиртні напої, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху. Дії особи, кваліфіковані поліцією, як вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП..

У суд ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, та пояснив, що спиртні напої після ДТП не вживав, протокол підписав, оскільки того дня працівниками поліції були складені декілька протоколів та пояснень, до лікарні він з працівниками поліції не їздив.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Різник В.П., подала клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування зазначила, що матеріали справи не містять доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП, пункт 2.9 ПДР, який згідно протоколу про адміністративне правопорушення порушив ОСОБА_1 не передбачає настання відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, висновок щодо результатів медичного огляду, який міститься в матеріалах справи, в силу п.22 Розділу ІІІ Інструкції є недійсним. Отже в даному випадку відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КпАП України настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941 у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Пункт 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10 жовтня 2001 року №1306, включає в себе ряд підпунктів, а саме: а), б), в), г), ґ) д), е). В протоколі про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи, не вказано який саме підпункт пункту 2.9 Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.2.10 є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний зокрема до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №495758 від 27.10.2020 не правильно було кваліфіковано правопорушення за п.2.9 ПДР, оскільки ознаки правопорушення підпадають під п.2.10 п.п. є) ПДР.

Відповідно доч.2,ч.3ст.266КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно п.8 розділу І Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять доказів відмови особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці ДТП, як і немає відомостей про підстави проходження огляду на стан сп`яніння відповідно п.8 розділу І Інструкції.

Крім того, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення особу правопорушника встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 , разом із тим, відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.10.2020 року, доданого до матеріалів справи вказано про відсутність документу, що посвідчує особу.

Також суд звертає увагу , що у вказаному висновку та у акті №39 від 27.10.2020 року вказана дата народження освідуваної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як датою народження ОСОБА_1 , відповідно до копії паспорту, долученого до матеріалів справи, є 28.06.1977р..

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що він перебував у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 .. Після ДТП, яка сталась у жовтні місці, ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав, щоб він відїжджав з поліцією від місця ДТП він не бачив. Щодо письмових пояснень, зазначив, що того дня працівниками поліції було складено багато документів, які були надані для підпису та він їх не читав.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи наведені обставини, суд звертає увагу, що не має право змінювати фабулу обвинувачення і з власної ініціативи відшуковувати докази вини.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з викладеним, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, ч.4 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 278, 280, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя О.В. Симоненко