ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/942/21

Провадження № 3/293/1439/2021

18 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Бруховський Є.Б., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 до Черняхівського районного суду Житомирської області з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області надійшли адмінматеріали відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2021 серії БД №036885, 15.04.2021 о 19 год 47 хв. в смт Головино по вул. Героїв Десантників, ОСОБА_1 керувала автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який діє на підставі ордера серії ЖТ №26035 та угоди про надання юридичної допомоги від 12.10.2021, в судовому засіданні подано клопотання про приєднання до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 , клопотання про виклик свідків та клопотання про закриття провадження по справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 показала, що 15 квітня 2021 року біля 15 години вона приїхала в смт Головино на автомобілі Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_2 . Зустрілася з подружками, випили бренді-колу та каву. Вона випила біля 150 грамів бренді коли. Біля 19 години 30 хвилин 15.04.2021 вона стояла біля машини по вул. Героїв Десантників в смт Головино, коли до неї під`їхали працівники поліції і сказали показати документи. Вона надала їм документи на що їй повідомили, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запитали чи буде проходити огляд на стан сп`яніння. Оскільки вона не керувала автомобілем, то відмовилася від його проходження. Її також запитували, чи їхала вона, на що відповіла, що їхала, але ж її ніхто не запитав в якому часі вона приїхала в смт Головино. Крім того зазначила, що їй не було роз`яснено прав та наслідків відмови від проходження медичного огляду. Після складання протоколу, їй повернули автомобіль, а щодо документів повідомили, що повернуть пізніше. Вона постійно працює за кордоном і не часто приїжджає в Україну, приблизно раз на три місяці і на зазначену дату 18.11.2021 не може прибути до суду, а тому просить взяти до уваги її пояснення. Адміністративне правопорушення вона не вчиняла, оскільки автомобілем в зазначений у протоколі час не керувала.

Адвокат Врублевський М.М. підтримав подане клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з викладених в клопотанні підстав. Вказав на відсутність належних та допустимих доказів вчинення правопорушення, так як долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля та керувала автомобілем, що виключає склад адміністративного правопорушення. Крім того, на відеозаписі взагалі відсутній запис, який би вказував, що автомобіль на момент зупинки поліцейськими здійснював рух та те, що це був саме автомобіль марки Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 . Зокрема, не відображено, що особі при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Тобто відеозапис не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останньої, з відео неможливо розпізнати ні осіб, які брали у ньому участь ні автомобіля, який не зафіксований на записі та відсутня основна вимога до фіксування правопорушення - безперервність відео фіксації. Разом з тим, відповідно до відеозапису подія мала місце 31.01.2015 року (2015-01-31) о 10 годині 47 хвилин та тривала дві хвилини до 10 години 49 хвилин., тобто протокол про адміністративне правопорушення в часі не відповідає запису з нагрудної камери.

Суд, вислухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис з бодікамери поліцейського, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2021 серії БД №036885, 15.04.2021 о 19 год 47 хв. в смт Головино по вул. Героїв Десантників ОСОБА_1 керувала автомобілем Hyundai Tucson , д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії, які їй інкриміновано у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №036885.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Вказане узгоджується з позицією викладеною в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.)

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

В силу положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події, який має фрагментарний характер в темну пору доби, з якого не можна встановити обставини події саме від моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу на водія за ч.1 ст. 130 КУпАП. На відеозаписі відсутній факт того, що на момент зупинки транспортного засобу ним керувала ОСОБА_1 , більше того на відеозаписі взагалі відсутній запис, який би вказував, що автомобіль на момент зупинки поліцейськими здійснював рух. Крім того долучений до матеріалів справи відеозапис не містить будь-яких розпізнавальних ознак, які б давали підстави вважати, що пояснення давала саме ОСОБА_1 та на відеозаписі був саме автомобіль марки Hyundai Tucson , д.н.з. НОМЕР_1 . До того ж на відео не відображено, що особі при складені протоколу про адміністративне правопорушення були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та запропоновано пройти тест на вживання алкоголю за допомого спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та/або пройти в медичному закладі огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що необхідною умовою для подальшого використання наданого відеозапису, як доказу, є його інформативність та якість запису. Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події. Вкрай доречним є і відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом, зазначенням точної дати. Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відео зображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці.

Разом з тим, наданий суду відеозапис є непослідовним та небезперервним, його походження невідоме та не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останньої, з відео неможливо розпізнати ні осіб, які брали у ньому участь ні автомобіля, який зафіксований на записі та відсутня основна вимога до фіксування правопорушення - безперервність відео фіксації. Зокрема, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до відеозапису подія мала місце 31.01.2015 року (2015-01-31) о 10 годині 47 хвилин та тривала дві хвилини до 10 години 49 хвилин, що не узгоджується із змістом протоколу.

Відповідно, наданий на підтвердження відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що всупереч вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції, встановивши перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, не відсторонили останню від керування транспортним засобом.

Заперечення, надані представником ОСОБА_1 про те, що остання не керувала автомобілем під час його зупинення співробітниками патрульної поліції, повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Таким чином, встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння без доведення факту керування ОСОБА_1 на момент зупинки транспортним засобом не може бути підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких підстав, на переконання суду, працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП не надали належних доказів того, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, після вжиття спиртних напоїв керувала транспортним засобом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Статтею 62 Конституції України зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1ст.130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння,так як відсутня об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 слід повернути власнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст.266, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Є.Б. Бруховський