ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/143/21 Справа № 202/7768/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 06 грудня 2020 року о 11 год. 35 хв. в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 105, водій ОСОБА_1 керував авто Chevrolet Aveo н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено вимоги матеріального та процесуального закону. Так протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на пункт Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_1 . Також, в протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також, що водій відмовився від такого огляду. Крім того, в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

На його думку, письмові пояснення свідків не можуть бути визнані доказами у справі, оскільки не містять інформації, що водій відмовився від проходження огляду за допомогою технічних приладів та в закладі охорони здоров`я.

Посилається на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого інструкцією МВС та постановою КМУ, зокрема в частині недоставлення його до закладу охорони здоров`я та належного документування відмови від проведення огляду у такому закладі та відсторонення від керування транспортними засобами. Вважає, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводились до того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 004182 від 06 грудня 2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапортом працівника поліції; а також відеозаписом, наявним в матеріалах справи з якого чітко видно, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте останній відмовляється в присутності двох свідків.

Твердження апелянта про порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння, які зводяться до того, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння, апеляційний суд розцінює як такі, що ґрунтуються на власному довільному тлумаченні положень закону.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, проте, останній відмовився, тому поліцейські не оформлювали відповідне направлення та не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо вручення працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.

У випадку згоди водія та його доставлення до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, таке направлення обов`язково оформлюється та є підставою для проведення лікарем відповідного дослідження, проте в даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду.

Крім того, ОСОБА_1 під час складання протоколу не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я і отримавши копію протоколу не висловив зауважень щодо не вручення йому такого направлення.

На думку апеляційного суду, факт не вручення або не отримання цього направлення водієм, не має значення по суті правопорушення, оскільки протокол складений за відмову водія від проходження медичного огляду і водій не виявив бажання проїхати в медичний заклад.

Таким чином, апелянтом необґрунтовано яким чином вручення або невручення водію направлення на проходження медичного огляду виключає його вину за відмову від проходження такого огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в протоколі пункту Правил дорожнього руху України, які порушив водій ОСОБА_1 і це дійсно є недоліком під час складання протоколу. В той же час, цей недолік в конкретній справі суд не може визнати як істотне порушення вимог процесуального закону і як підставу для скасування постанови суду, оскільки ознака правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду, безпосередньо зазначена в диспозиції частини першої цієї статті, на яку є посилання в протоколі. Крім того, обов`язок водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, передбачений одним пунктом (п. 2.5), який не містить підпунктів або іншого переліку правил, тому не впливає на конкретність та повноту викладення фабули правопорушення та її юридичної кваліфікації, на відміну інших категорій справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що письмові пояснення свідків не можуть бути визнані доказами у справі, оскільки не містять інформації, що водій відмовився від проходження огляду за допомогою технічних приладів та в закладі охорони здоров`я, спростовуються відеозаписом правопорушення, з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду і в цій частині письмові пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун