Справа №621/3666/21
Постанова

23 листопада 2021 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , відомості про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності відсутні,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 467707 від 15.11.2021 ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин: 07.10.2021 о 19 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем свого мешкання вчинив відносно матерії ОСОБА_2 домашнє насильство, яке виразилося в діях психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, матеріали не містять постанови суду, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому ЄСПЛ робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З долученої до матеріалу роздруківки АРМОР неможливо встановити факт накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 протягом року, оскільки довідку сформовано на ім`я ОСОБА_3 (а.с.7).

Таким чином, обставини правопорушення, викладені у протоколі, не ґрунтуються на доказах, а сам протокол не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є недопустимим доказом.

Враховуючи наведене, суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення даного матеріалу.

Без усунення зазначених недоліків неможливо виконати вимоги статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо прав особи, яка притягається до відповідальності, а також статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогстатті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

Усунути зазначену неповноту і неправильність, допущенні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у судовому засіданні неможливо, тому матеріал підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 245, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: