Справа № 159/4144/21
Провадження № 3/159/2341/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого директором Товариства з додатковою відповідальністю «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів»

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 162-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Посадовою особою ГУ ДПС у Волинській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 77/03-20-07-11 від 19.07.2021 року щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 162-1 КУпАП.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу, ОСОБА_1 будучи директором ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів», порушив п. 3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині не надходження ТМЦ по імпортних операціях від 05.04.2019 та від 06.05.2019 згідно контракту №4/2018 від 09.10.2018, укладеного з фірмою нерезидентом «AGRALEX Sp. z.o.o.» Польща, в результаті чого виведено за кордон валютні кошти в сумі 295575,30 євро, що еквівалентно 8807544,91 грн., та відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» донараховано пеню ЗЕД в сумі 8778271,13 грн., яка підлягає сплаті до бюджету, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162-1 КУпАП.

Під час розгляду справи захисник особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_3 вину ОСОБА_4 заперечив повністю. Зазначив, що між ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» та нерезидентом «AGRALEX Sp. z.o.o.» було укладено зовнішньоекономічний контракт №4/2018 від 09.10.2018 року. На виконання контракту №4/2018 від 09.10.2018 року ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» оплатила нерезиденту кошти у сумі: платіжним дорученням в іноземній валюті №15 від 05.04.2019 р. на суму 98 525, 10 євро (п.3.4. Контракту); платіжним дорученням в іноземній валюті №16 від 06.05.2019 р. на суму 197 050, 20 євро (п.3.7 Контракту та Додаткової угоди №1). Водночас, кошти або обладнання протягом граничного терміну 365 календарних днів не були повернуті на територію України з вини «AGRALEX Sp. z.o.o.». 21.01.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ виніс постанову, якою:п.1 відкрив провадження справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агралекс»; п.4 зазначив, що юрисдикція польських судів базується на статті 3 п. 1 Регламенту Європейського парламенту та Ради (ЄС) 2015/848 від 20 травня 2015 року про провадження у справах про процедуру банкрутства та провадження має загальний характер.

21.01.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ зробив оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агралекс». 09.03.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ прийняв заявлені ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» кредиторські вимоги на суму 1 263 738, 91 польських злотих, з яких основна сума 1 259 150, 77 польських злотих та відсотки 4 588, 14 польських злотих. Таким чином, до моменту настання граничного строку повернення коштів або поставлення обладнання на виконання зовнішньоекономічного контракту №4/2018 від 09.10.2018 року ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» були заявлені вимоги про стягнення вказаних коштів у справі про банкрутство, які прийняті судом до розгляду. Дані обставини визнаються контролюючим органом у Акті перевірки.

За таких підстав захисник зазначив, що директор особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не може нести відповідальність за недобросовісність контрагента, оскільки ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» директором якого є останній вжило усіх можливих передбачених законом заходів з метою виконання іншою стороною умов контракту та уникнення порушень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що свідчить про відсутність в діях директора складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним ст.162-1 КУпАП не знайшла свого ствердження під час розгляду справи по суті з наступних підстав.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції ч.1 ст.162-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі умисного ухилення службових осіб підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності або громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, а також умисне приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави вважати, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, може бути вчинене у тому випадку, коли підприємством отримана виручка від експорту продукції, але не зарахована на валютні рахунки у банківських установах у визначені строки.

Судом встановлено, що 09.10.2018 року між ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» та нерезидентом «AGRALEX Sp. z.o.o.» було укладено зовнішньоекономічний контракт №4/2018.

На виконання контракту №4/2018 від 09.10.2018 року ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» оплатила нерезиденту кошти у сумі: платіжним дорученням в іноземній валюті №15 від 05.04.2019 р. на суму 98 525, 10 євро (п.3.4. Контракту); платіжним дорученням в іноземній валюті №16 від 06.05.2019 р. на суму 197 050, 20 євро (п.3.7 Контракту та Додаткової угоди №1).

Суд встановив, що кошти або обладнання від «AGRALEX Sp. z.o.o.». протягом граничного терміну 365 календарних днів не були повернуті на територію України.

Судом також встановлено, що 21.01.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ виніс постанову, якою:

п.1 відкрив провадження справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агралекс».

п.4 зазначив, шо юрисдикція польських судів базується на статті 3 п. 1 Регламенту Європейського парламенту та Ради (ЄС) 2015/848 від 20 травня 2015 року про провадження У справах про процедуру банкрутства та провадження має загальний характер.»

21.01.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ зробив оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агралекс».

09.03.2020 року районний суд в м. Кошалін, VII господарський відділ прийняв заявлені ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» кредиторські вимоги на суму 1 263 738,91 польських злотих, з яких основна сума 1 259 150,77 польських злотих та відсотки 4 588,14 польських злотих.

Відтак, до моменту настання граничного строку повернення коштів або поставлення обладнання на виконання зовнішньоекономічного контракту №4/2018 від 09.10.2018 року ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» були заявлені вимоги про стягнення вказаних коштів у справі про банкрутство, які прийняті судом до розгляду. Дані обставини визнаються контролюючим органом у Акті перевірки.

Згідно ч.7 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строю, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Відтак, на момент спливу граничного строку, а саме станом на 03.04.2020 р. по платіжному дорученню в іноземній валюті №15 від 05.04.2019 р. та на 04.05.2020 р. по платіжному дорученню в іноземній валюті №16 від 06.05.2019 р. ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» були заявлені вимоги до суду про стягнення коштів, а відтак термін нарахування пені згідно абз.1 ч.7 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» зупиняється.

За даних обставин днем прийняття до розгляду такої заяви, з настанням якого ч. 7 ст. 13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» пов`язує момент зупинення граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і момент зупинення нарахування пені за його порушення, є день включення резидента до списку кредиторів за його кредиторськими вимогами.

З листа судового виконавця Пьотра Івашка від 13.08.2020 року вбачається, що «реструктуризаційне провадження за даною справою ведеться на даний момент згідно законодавства, що діє на території Республіки Польща, зокрема згідно положень Закону про реструктуризацію, і одночасно с способом погашення боргів перед кредиторами, що мають угоду з боржником».

З огляду на це, єдиним способом для захисту прав, порушених внаслідок невиконання перед ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» договірних зобов`язань товариством з обмеженою відповідальністю «Агралекс», є звернення з кредиторськими вимогами в порядку, визначеному законодавством Республіки Польща, за правилами якого провадиться процедура банкрутства нерезидента.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно- кредитним агентством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

При цьому, ні Акт перевірки, ні Протокол не містять доказів вини директора Товариства та доказів ухилення ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» від повернення валютної виручки в Україну.

За таких підстав, директор, особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не може нести відповідальність за недобросовісність контрагента, оскільки ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» директором якого є ОСОБА_1 , вжило усіх можливих передбачених законом заходів з метою виконання іншою стороною умов контракту та уникнення порушень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зокрема, звернення до іноземного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості), що свідчить про відсутність в діях директора складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, а тому в притягненні останнього за вказаною статтею слід відмовити, оскільки у складі даного правопорушення відсутня вина, а отже і суб`єктивна сторона.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із видів доказів (ст.251 КУпАП), який фактично визначає зміст пред`явленого особі звинувачення.

В силу статті 283 КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини.

Суд самостійно не вправі змінювати формулювання суті правопорушення.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013 року ( заява № 36673/04) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

З огляду на викладене вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення не доведена, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 162-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.162-1 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а провадження в даній справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.161-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду В.О.Лесик