Справа № 3/714/63/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділу прикордонної служби «Герца» Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця с. Рава-Руська

Жовківського району, Львівської області,

працюючого начальник відділення інспекторів

прикордонної служби «Куликівка» відділу

прикордонної служби «Герца»,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2021 року до Герцаївського районного суду Чернівецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 01 9456 від січня 2021 року (без дати), згідно з яким, старший лейтенант, начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Герца» ОСОБА_1 , на порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вніс до «Книги прикордонної служби» записи про те, що старший прапорщик ОСОБА_2 , сержант ОСОБА_3 , молодший лейтенант ОСОБА_4 та старший сержант ОСОБА_5 , у листопаді місяці 2020 року виконували обов`язки у прикордонних нарядах, що не відповідає дійсності, внаслідок чого останнім було виплачено грошову компенсацію. Такі дії ОСОБА_1 отримали правову кваліфікацію за ч.2 ст.172-15 КпАП України, як такі що вчиненні в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав з посиланням на те, що порушення про які зазначено у протоколі не мають наслідком адміністративної відповідальності за ст. ч.2 ст.172-15 КпАП України. За такі дрібні порушення готовий понести дисціплінаруну відповідальність.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 17215 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність ч.2 ст. 172-15 КпАП України настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Поняття військової службової особи розкрито у примітці до ст. 17213 КпАП України. Зокрема, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

У статті 251 КпАП України (зі змінами) зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в дану випадку уповноважених посадових осіб прикордонної служби.

Про зміст протоколу про адміністративне правопорушення як одного з доказів, йдеться у ч. 1 ст. 256 КУпАП, в якому мають бути зазначено такі обов`язкові відомості як : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено дату його складання, а сутність адміністративного правопорушення виписана у спосіб який не розкриває об`єктивну сторону правопорушення яке проставлено у провину ОСОБА_1 . Зокрема, у фабулі лише констатується факт заповнення ОСОБА_1 як начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Герца» «Книги прикордонної служби» з порушенням, а тому, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 120 від 23 грудня 2020 року.

Дисциплінарний Статут Збройних Сил України (по тексту Статут), який був затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV складається з відповідних розділів, які у свою чергу поділяється на пункти. Розділи Статуту на статей не поділяється, тому які порушення статей Статуту ставиться у провину ОСОБА_1 не відомо.

У пункті 1 Розділу І Статуту йдеться про поняття військової дисципліни, а у п. 3 вказаного Розділу - про шляхи досягнення такої дисципліни.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, за своєю юридичною ієрархією поділений також на розділи та пункти. Вказаний Статут внутрішньої служби не мітить поділ на відповідні статті.

Якщо припускати, що під статтями 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про якій йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення мається на увазі відповідні пункти даного Статуту, то останні містяться у розділі «Загальні обов`язки військовослужбовців» за змістом яких зобов`язує кожного військовослужбовця, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 120 від 23 грудня 2020 року відсутній на офіційному сайті Державної прикордонної служби через що неможливо ознайомиться з ним, в т.ч. з`ясування його змісту та наслідків його порушення.

Відсутні у матеріалах адміністративної справи і будь-які докази на підтвердження того, що старший лейтенант ОСОБА_1 як начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Герца» ОСОБА_1 за своєю посадою виконує організаційно-розпорядчу чи то адміністративно-господарські обов`язки, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Сама по собі обставина того, що на час інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, діяв та діє особливий період, який був оприлюднений Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» за відсутності доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення ч.2 ст. 172-15 КУпАП, не є підставою притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми, на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

За змістом зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Ураховуючи вищенаведене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 17215 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: