РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/29/21
Провадження № 3/327/11/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 17.10.1996 року, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2021 року о 23 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив діяння передбачене п.п. 14 п. 1 ст. 13 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її бік нецензурною лайкою, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічне насильство, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю визнав, підтвердив вищевикладені обставини та щиро розкаявся у скоєному правопорушенні, просив суд призначити йому мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, претензії матеріального та морального характеру до свого сина не має, просила суворо останнього не карати.

Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доказана у повному обсязі.

Так, його вина у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 626188 від 27.01.2021 року (а.с. 1); рапортом поліцейського від 24.01.2021 року (а.с. 3); протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.01.2021 року (а.с. 4); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 24.01.2021 року (а.с.5); письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 24.01.2021 року (а.с.6); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 7,8).

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , при зазначених вище обставинах, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення наведеного вище правопорушення, при цьому, вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до останнього, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному та виказав жаль з приводу вчиненого ним, що суд, відповідно до ст. 34 КУпАП, визнає обставинами, які пом`якшують його відповідальність. Обтяжуючою його відповідальність обставиною суд, відповідно до п. 6 ст. 35 КУпАП, визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на ці обставини, з урахуванням думки потерпілої, яка претензій до правопорушника не має та не наполягала на суворій мірі адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у мінімальному його розмірі, а саме десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 23,33, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 17.10.1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 17.10.1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.А. Антіпова