ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6069/21

провадження у справі 3/0285/3680/21

22 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працює (згідно протоколу)

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2021 в 18 год. 50 хв., ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ображаючи її словами грубої нецензурної лайки та погрожуючи фізичною розправою, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, окрім інших, передбачені ст.173-2, розглядаються протягом доби.

В заяві до суду від 17.11.2021 ОСОБА_1 просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справ про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ВАБ № 884194 про адміністративне правопорушення від 17.11.2021; письмовим поясненням матері ОСОБА_2 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.11.2021, в якому працівником поліції зафіксовано обставини вчинення правопорушення; постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/3258/21 від 22.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Згідно автоматизованої системи документообігу в Новоград-Волинському суді знаходиться кримінальне провадження №285/543/21 відносно ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення та важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; всі обставини справи; особу ОСОБА_1 , який систематично протягом декількох років вчиняє насильство відносно своєї матері, що свідчить про те, що він стійко став на шлях протиправної діяльності. Окрім того, враховую ту обставину, що до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді адміністративного арешту, однак відповідних висновків він для себе не зробив і вкотре за рік притягається до відповідальності за вказане правопорушення, а тому вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді максимального штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин