П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Справа № 414/2739/20

Провадження № 3/414/35/2021

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Ковальов В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від заступника начальника Кремінського ВП ГУНП в Луганській області Івана Жукова, протокол серії ВАБ №174707 від 18 листопада 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18 листопада 2020 року об 11-10 годині у магазині ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю продуктами харчування для населення, не маючи на лиці захисної маски та печаток, чим порушила п. 8 ч. 2 Постанови КМУ від 10 березня 2020 року, п. 2.1 постанови КМУ №1286 від 09 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні ивну у вчиненні правопорушення не визнала та вказала, що коли у магазині знаходяться покупці, вона завжди надягає захисну маску.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Кодексу передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ст. 43-3 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складання протоколу) є бланкетною та передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила п. 8 ч. 2 Постанови КМУ від 10 березня 2020 року, якої не існує /в постанові КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» п. 8 ч. 2 відсутній/, а постанова КМУ №1286 від 09 грудня 2020 року не діяла на час вчинення інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а визнання вини останньою у письмових поясненнях за відсутністю інших доказів, не є достатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно абз. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАБ №174707 від 18 листопада 2020 року, не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст. 247, 283,284, 287, 288 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Ковальов