ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/278/21
Провадження № 3/210/350/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"21" січня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює адміністратором магазину «Ева»,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №118675, 09 січня 2021 року о 08-59 год. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді адміністратора магазину «Ева» по вул.. Соборності 6А, в Металургійному районі міста Кривого Рогу, не проконтролювала роботу магазину в наслідок чого було здійснена торгівля не продовольчими товарами, а саме «Сережки», чим порушила постанову пункт 3 підпункту 4 КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилась, надала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Вказує, що жодного конкретного обґрунтування саме її вини у вчиненні адміністративного правопорушення з посиланнями на конкретний доказ не наведено. Вона, як адміністратор торгового залу ТОВ «РУШ» магазину «Єва», є найманим працівником, в обов`язки якого не входить визначення режиму та графіку роботи магазину, тому суб`єктом господарювання не являється, відповідно не може бути суб`єктом адміністративної відповідальності передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту). Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення посилається на Постанову КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року.

Згідно підпункту 4 пункту 3 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, Додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень;

торгівлі пальним;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом;

Суб`єктами господарювання згідно з нормами Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно із ч.1 ст.ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Як встановлено з протоколу серії ВАБ №118675 від 09.01.2021 року ОСОБА_1 працює адміністратором магазину «ЕВА» за адресою по вул. Соборності 6А, про що також зазначено й в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, ОСОБА_1 є найманим працівником, яка працює адміністратором торгового залу Ева-70А, відповідно до наказу ТОВ РУШ № 143-КП від 29.072020 року про переведення ОСОБА_1 на посаду адміністратора торгового залу. Тобто, вона не є суб`єктом господарювання, у розумінні чинного законодавства, а отже не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Водночас, у цій справі суб`єктом господарювання в розумінні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у взаємозв`язку з нормою пп. 4 п. 4 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідеміологічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є ТОВ РУШ і його посадова особа - керівник Товариства.

В матеріалах, доданих до протоколу, відсутні будь-які документи, котрі б підтверджували, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 самостійно здійснює підприємницьку діяльність, тобто являється суб"єктом господарювання. Так само й відсутня посадова інструкція, котра б окреслювала перелік посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною за діяльність суб`єкта господарювання, тому не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП у разі допущення суб`єктом господарювання порушень умов карантину.

Рапорт інспектора чергової частини Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09 січня 2021 року про те, що виявили порушення правил в магазині «ЕВА» по вул. Соборності 6А, не можуть слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки у розумінні статті 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. При цьому, такий рапорт складений зацікавленою особою у розгляді справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Долучені до матеріалів справи роздруківки фотографій, також не містять підтверджень зазначених працівниками поліції в протоколі обставин адміністративного правопорушення, оскільки не відображають порушення ОСОБА_1 , встановлених Кабінетом Міністрів України заборон.

В матеріалах справи відсутні показання свідків, яких було прийнято як відвідувачів у вказаному закладі.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суддя виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу висновку, що провадження у справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що він є суб`єктом господарювання та фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 36, 40-1, 44-3, 245, п. 1 . ч. 1 ст. 247, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова виготовлена та підписана 22 січня 2021 року

Суддя: О. В. Чайкіна