Категория: ст. 44-3 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Маріуполь

м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Меркулової Я.О., захисника Гуртового М.Б. розглянувши апеляційну скаргу захисника Гуртового М.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий продавцем, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 04 вересня 2020 року о 10 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на території ринку «Застава» на своєму робочому місці, знаходився без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив правила щодо карантину, а саме п.10, п.п.1 Постанови КМУ №641 та розпорядження міського голови №206 від 22.06.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 п.п.1,6,7 КУпАП.

Зазначає, що про наявність оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 стало відомо лише 22.12.2020 року коли на його адресу з Приморського ВДВС надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу у сумі 17 000 грн. Ним було отримано копію оскаржуваної постанови 29.12.2020 року, тому вважає що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважної причини. Крім того зазначає, що жодних повісток та повідомлень про розгляд справи ОСОБА_1 не надходило, тому справа розглядалася без нього, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу його до правосуддя. Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи під власний підпис у протоколі про адмінітсративне правопрушення не не можна вважати належним повідомленням про час та місце розгляду провадження, оскільки він підписав протокол не читаючи, не розумів його змісту, робив те, що йому казали працівники поліції, не мав при собі окулярів.

Зауважує, що в той час, коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 на ринку, на ньому була вдягена маска чорного кольору, що підтверджується наявними в матеріалах справи фото та відеозаписом. Письмові пояснення, в яких він підтверджує факт свого перебування на ринку без маски не є правдивими, оскільки він їх не писав, оскільки не мав окулярів та підписав не читаючи, не став сппричатися з працівниками поліції, оскільки розумів, що вони все одно складуть протокол щодо нього.

Захиник вважає, що призначений судом ОСОБА_1 штраф у розмір 17000 грн є непомірним, він не може його рально сплатити. ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності, прийшов на ринок до своєї доньки, яка є ФОПом і здійснює підприємницьку діяльність у сфері тогівлі у повільйоні, який не є громадським будинком або спорудою, що виключає адміністративну відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, просив вимоги апеляційної скарги захисника задовольнити, постанову скасувати, тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Захисник Гуртовий М.Б. до суду апеляційної інстанції з`явився, підтримав свою апеляційну скаргу і дав суду пояснення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга захисника Гуртового М.Б. підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції 22.09.2020 року, про існування постанови суду йому стало відомо лише 22.12.2020 року, коли на його адресу з Приморського ВДВС надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу у сумі 17 000 грн. Копію оскаржуваної постанови отримав лише 29.12.2020 року. Перевірив обставини, на які посилається захисник вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити, оскільки строк на апеляційне оскарження був порушений з поважної причини.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.

У постанові суд, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП обмежився перерахунком наступних доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 019699 від 04 вересня 2020 року, рапортом ДОП СДОП ЦВП Толмачова О. від 04.09.2020 року, поясненням ОСОБА_1 , в яких останній свою провину визнав, фототаблицею, довідкою Виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 має земельну ділянку в розмірі 0,75 га і вирощує сільгосппродукцію: овощі та фрукти, які довіряє реалізувати ОСОБА_1 , відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Судом не враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАБ 019699 від 04.09.2020 року не зазначено жодного свідка та понятого, незважаючи на те, що правопорушення працівниками поліції зафіксовано в присутності інших осіб, згідно фото та відеоматеріалів долучених до матеріалів справи.

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення від 04 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 приписам ст.256 КУпАП, якими регламентовано вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Жоден свідок в судове засідання суду першої інстанції не викликався та не допитувався, крім того сам ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи відносно нього, чим був позбавлений можливості надати пояснення на свій захист, оскільки він не визнає своєї вини, а його письмові пояснення, що містяться в матеріалах провадження, самі по собі не можуть бути достатнім доказом беззаперечного підтвердження його вини.

Не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 фото та відеоматеріали, на які послався суд першої інстанції, мотивуючи свій висновок про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису вбачається, що на обличчі ОСОБА_1 була вдягнена захисна маска чорна кольору, тому посилання суду першої інстанції на відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення є неспроможними.

За принципом презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, з таких правових позицій виходить і практика ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, не відповідають фактичним обставинам справи і не містять переконливих доводів щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, відповідальність за які передбачена ст.44-3 КУпАП, , вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника Гуртового М.Б. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Гуртового М.Б., який дії в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: