Справа № 733/755/21 Головуючий у 1 інстанції Овчарик В. М.
Провадження № 33/4823/546/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року місто Чернігів

19 листопада 2021 року м. Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі

Головуючого судді -Салая Г.А.,

З участю захисника - Сакун І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заудайка Ічнянського району Чернігівської області, розлучений, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 червня 2021 року, о 20 год. 10 хв., ОСОБА_1 на вул. Вокзальній в м. Ічня Чернігівської області керував мопедом VIPER BOOSTER, державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що протокол та відеозапис є недопустимими доказами та не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки працівники поліції його на транспортному засобі не зупиняли, не представились та не повідомили причини звернення до особи. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначена лише одна ознака алкогольного сп`яніння, при цьому йому не було повідомлено про наявність у нього ознак сп`яніння, тому були відсутні підстави для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Звертає вагу на те, що будь-які права йому не роз`яснювались, матеріали адміністративної справи не містять направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння та акт затримання транспортного засобу. Зазначає, що на місці події та у його присутності працівники поліції не складали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, також при цьому не було свідків події. Доданий до протоколу відеозапис не є безперервним та проводився технічними засобами, що не мають чинних сертифікатів, свідоцтв про їх повірку.

Заслухавши пояснення захисника Сакун І.А. яка підтримала подану апеляційну скаргу дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Музиченка С.І. пояснмла, що останній свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, з обставинами викладеними в протоколі не погодився та просив провадження у справі щодо нього закрити.

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471647 від 28.06.2021, ОСОБА_1 28 червня 2021 року, о 20 год. 10 хв., ОСОБА_1 на вул. Вокзальній в м. Ічня Чернігівської області керував мопедом VIPER BOOSTER, державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, в лікарню їхати для проведення медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився на бодікамеру поліцейського, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність з а ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч. 4ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, надати пояснення та підписувати протокол відмовився, копію не отримав.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Описка в написанні року народження правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення є технічною помилкою, яка не спростовує фактичних обставин справи.

З переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Твердження ОСОБА_1 про те, що долучені до матеріалів справи записи бодікамер є неналежними доказами, так як відеофіксація проводилася технічними засобами, що не мають сертифікатів, свідоцтва про повірку, а також не є безперервною не заслуговують на увагу, оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення. Крім того, бодікамера та відеореєстратор є фіксуючими засобами, а не вимірювальними, тому повірка на такі засоби не є обов`язковою.

Посилання апелянта на те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксованою в присутності двох свідків, проте такої дії вчинено не було також безпідставні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не можуть бути взяті і до уваги доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи направлення на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейськими він не направлявся у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`янінням видається лише при проведенні огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, із наданих матеріалів провадження вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився.

Доводи апелянта, зокрема і щодо відсутності в матеріалах справи акта огляду на стан сп`яніння та затримання транспортного засобу не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - відмови від проходження огляду, у вчиненні якого його визнано винним.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , що він не керував мопедом, оскільки зазначені обставини не знайшли об`єктивного підтвердження і повністю спростовуються вищепереліченими доказами.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, та посилаючись на пункти Інструкції, яких вони повинні були дотримуватись, апелянт залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Cалай