Номер провадження 3/523/9357/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р.

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Аліна С. С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,-

Встановив:

Відповідно до адміністративного протоколу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху, 04 жовтня 2021 року о 22 годині 20 хвилини в м.Одеса по вул.Вапняна, 30 керував транспортним засобом «Mersedes- Benz», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у КНП «ООМЦПЗ`ООР, висновок якого підтвердив стан сп`яніння.

04 жовтня 2021 р. за цим фактом, співробітниками поліції у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ААБ № 018487, за ч.1 ст.130 КпАП України за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Надав суду письмове клопотання про закриття провадження по справі. Вказує про те, що він категорично не згоден з протоколом, адже він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, також вказує про те, що він не пройшов відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Свідки не запрошувались взагалі, що на його думку є порушенням порядку направлення на огляд.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з відеореєстратора працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення (а.с.4), клопотання про закриття провадження у справі, яке містить письмові пояснення ОСОБА_1 , про справі (а.с.8-9), суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р., № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України характеризується умисною формою вини.

Відсутність однієї із зазначених ознак, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст. 280 КпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, про те що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 018487 від 04.10.2021 року, про те, що ОСОБА_1 04.10.2021 року о 22 годині 20 хвилин в м. Одеса по вул. Вапняна, 30 керував транспортним засобом «Mersedes- Benz» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз норми ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави вважати, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу цього правопорушення є саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Під час дослідження судом відеозапису який долучений співробітниками патрульної поліції до матеріалів справи, суддею встановлено, що на відеозаписі відсутні обставини, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mersedes- Benz» номерний знак НОМЕР_1 . Так, з початку відеозапису вбачається, що автомобіль «Mersedes- Benz» номерний знак НОМЕР_1 стоїть, з увімкненими аварійними фарами. Також, з відеозапису вбачається про те, що ОСОБА_1 стоїть біля вищевказаного автомобіля.

Судом встановлено, також із відеозапису вбачається про те, що на відеозаписі відсутні обставини, а також відомості чи інформація, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mersedes- Benz» номерний знак НОМЕР_1 , отже в діях ОСОБА_1 відсутня об?єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУАП України, а саме керування транспортним засобом.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був за кермом та керував автомобілем «Mersedes- Benz» номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене вище, адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Аліна С.С.