ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/3040/21
Провадження № 3/553/979/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04.11.2021 о 15 год. 40 хв. у м.Полтаві по вул.Деповська, 26, в бік вул.Сакко, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора та опущеному шлагбаумі, чим порушив п.20.5. п.п.«б» та «в» ПДР України.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про скерування справи на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави, належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, зокрема під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.123 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, про поважні причини не прибуття в судове засідання ОСОБА_1 суд не повідомляв і питання про відкладення розгляду справи ним не порушувалось, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, демонструючи готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.123 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.20.5 п.п.«б» та «в» ПДР України.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 04.11.2021 серії ААБ №020588 та доданим до матеріалів справи відеозаписом.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.20.5 п.п.«б» та «в» ПДР України, рух через переїзд забороняється, якщо, зокрема, шлагбаум опущений або почав опускатися, увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.123 КУпАП України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих