Дата документу 18.01.2021
Справа № 334/7733/20
Провадження № 3/334/275/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянув матеріали, які надійшли з Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

За ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З представлених до суду матеріалів вбачається, що 10.12.2020 року о 16 годині 20 хвилин у магазині «Мегаджет», який розташований за адресою м. Запоріжжя, проспект Металургів 26, директором якого є ОСОБА_1 , на підлозі не нанесено маркування, для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше ніж 1,5 метрів, чим порушено п.10 п.п. 13 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 026337 від 10.12.2020.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Губарєв К.С., проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП заперечував у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Так, відповідно до п.п. 13 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» на території України, на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту органів дихання (захисні маски або респіратори) та не здійснюється належний контроль за їх використанням; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Заборона здійснення діяльності стосується суб`єкта господарювання.

Тобто, в даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний.

Згідно з ч. 1ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2ст. 55 ГК України).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є директором магазину «Мегаджет» в м. Запоріжжя.

В той же час, в матеріалах справи, відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання (фізичною особою підприємцем) чи посадовою особою юридичної особи, яка згідно статутних документів відповідає за порушення вимог п.п. 13 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р.

Відповідальність за порушення вимог щодо заборони діяльності суб`єктів господарювання, не можуть нести працівники таких суб`єктів господарювання, відвідувачі чи інші треті особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії такого суб`єкта господарювання.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження того, що взагалі ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з магазином «Мегаджет», та, що посадовими обов`язками покладено на неї, зокрема, обов`язок наносити маркування на підлогу магазину, тобто, що саме вона повинна нести адміністративну відповідальність за порушення п.п. 13 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року.

Матеріали справи містять пояснення, якими ОСОБА_1 , визнає свою провину, в той же час, факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом наявності складу адміністративного правопорушення, та відповідно, не звільняє особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення від доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Докази, що додані до протоколу, а саме фотознімки, не містять жодної об`єктивної інформації. З них не вбачається, того місця де вони були зроблені. Жодних інших доказів матеріали справи не містять. Свідки або поняті до складання протоколу не залучались.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінується.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 265, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коломаренко К. А.