Справа № 458/1093/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця,

встановив:

ОСОБА_1 27.11.2020 о 14.50 год. в с. Кіндратів по вул. Шевченка, 15, Турківського району Львівської області керував автомобілем «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння у відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим листом, не з`явився. 26.01.2021 ОСОБА_1 , перед розглядом справи, надіслав на електронну пошту суду заяву про передачу вказаної справи на розгляд Жидачівського районного суду Львівської області, у зв`язку з віддаленістю його місця проживання від знаходження Турківського районного суду Львівської області та не розглядати справу без його участі та участі його адвоката.

Судові засідання з розгляду вказаної справи відкладалися два рази: судове засідання, призначене на 14.12.2020 о 11.10 год. відкладалося судом на підставі заяви ОСОБА_1 , отриманої на електронну пошту суду, про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю його прибуття у судове засідання та особистим бажанням брати участь у судовому розгляді справи з участю адвоката, при цьому доказів поважності причин неприбуття у судове засідання ОСОБА_1 не подав; судове засідання, призначене на 29.12.2020 о 12.30 год. відкладалося судом на підставі заяви ОСОБА_1 , отриманої на електронну пошту суду, про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю його прибуття у судове засідання через захворювання та особистим бажанням брати участь у судовому розгляді справи з участю адвоката, при цьому фотокопія медичної довідки про те, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 28.12.2020 по 31.12.2020 з діагнозом гострий фаринготрахеїд, отримана судом на електронну пошту суду лише 26.01.2021.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 26.01.2021, суд приходить до висновку, що у передачі справи на розгляд Жидачівського районного суду Львівської області слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 2042 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Таким чином, виходячи з норм ст. 276 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачений за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, а тому є обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Жидачівського районного суду Львівської області.

Враховуючи обмежені строки накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП (якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення) та положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, де зазначено, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Крім того, виходячи зі змісту заяв ОСОБА_1 від 14.12.2020, 29.12.2020 та 26.01.2021 про те, що він має адвоката з м. Стрий, судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом відповідно до ст. 268 КУпАП користуватися юридичною допомогою адвоката, хоч і не надав суду жодних підтверджуючих документів щодо повноважень свого адвоката, не скористався можливістю приймати участь у судовому засіданні, використовуючи відеоконференцзв`язок поза приміщенням суду, згідно наказу ДСАУ від 08.04.2020 року № 169.

Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 11.12.2020 безпосередньо подавав до суду заяву та особисто ознайомлювався з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на обмежувальні карантинні заходи на території України та віддаленість його місця проживання від місця знаходження Турківського районного суду Львівської області.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 є цілком свідомою та спрямованою на порушення строків розгляду справи та уникнення ним покарання за вчинення адміністративного правопорушення шляхом допущення судом пропуску трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Дії суду узгоджуються з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, зі змісту якої вбачається, що справи про цивільні права та обов`язки осіб мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

До того ж, у п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції встановлено у справах «Буров проти України» у зв`язку з тим, що тривалість провадження у справі заявника, яка становила 10 років і майже 3 місяці, була такою, що порушує вимогу здійснення провадження протягом розумного строку та «Іззетов проти України», оскільки органи державної влади не забезпечили розгляду справи заявника протягом розумного строку, враховуючи затримки при призначенні судових засідань, організації технічного запису засідань, оголошенні вироку та розгляді Верховним Судом відповідної касаційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок).

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). (п. 7 Розділу І Інструкції).

Також, згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № № 321986 від 27.11.2020 судом встановлено, що ОСОБА_1 27.11.2020 о 14.50 год. в с. Кіндратів по вул. Шевченка, 15, Турківського району Львівської області керував автомобілем «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння у відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та не підписаний порушником ОСОБА_1 , оскільки від його підписання відмовився, складений поліцейським правомірно і з дотриманням вказаних вище Інструкцій та Порядку.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений у присутності вищевказаних свідків, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не підписаний порушником ОСОБА_1 , оскільки від його підписання відмовився.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейськими був зупинений автомобіль автомобілем «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час огляду його документів працівниками поліції, ОСОБА_1 демонстративно витягнув з гаманця та показував працівникам поліції грошову купюру 100 (сто) євро, намагався домовитися, щоб працівники поліції його відпустили. На відео чітко зафіксована неодноразова відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу у присутності свідків, та в медичному закладі. При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про наслідки такої відмови, а саме: що в такому випадку на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 321986 від 27 листопада 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, в якому зазначено що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не подав суду жодних доказів, пояснень, які б спростовували факти та обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При виборі виду стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому суд дійшов висновку, що необхідно накласти на нього стягнення в межах санкції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.

Крім цього, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, суд розцінює демонстрацію ОСОБА_1 працівникам поліції грошової купюри номіналом 100 євро, як факт, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України (Пропозиція неправомірної вигоди службовій особі) та приходить до висновку про направлення цієї постанови до Самбірського РВП ГУНП у Львівській області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Надіслати дану постанову до Самбірського РВП ГУНП у Львівській області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального закону.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук