Справа № 944/13/21
Провадження №3/944/406/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який займає посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії-інструктор кінологічного відділення прикордонної служби «Краківець» (тип Б), РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.172-15 КпАП України,

в с т а н о в и в:

02 січня 2021 року о 19 год. 00 хв. під час проведення перевірки наявності персоналу зі складу зміни прикордонних нарядів, яка прибула для участі в несенні служби в період з 20:00 год. 02.01.2021 до 08:00 03.01.2021, старшим зміни прикордонних нарядів старшим прапорщиком ОСОБА_2 було виявлено відсутність інспектора прикордонної служби 1 категорії-інструктора кінологічного відділення прикордонної служби «Краківець» (тип Б) (територія Яворівської окремої територіальної громади, Яворівського району Львівської області) старшини ОСОБА_1 . Старшина ОСОБА_1 прибув у підрозділ з 08:00 год. 03.01.2021. Причину своєї відсутності на службі пояснив тим, що вирішував особисті питання та проводив час на власний розсуд. Таким чином, старшина ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та бездіяльності, у порушення статутних вимог недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби за місцем проходження служби у відділі прикордонної служби та в період відсутності службові обов`язки не виконував. Таким чином ОСОБА_1 , порушив вимоги п.5 Розділу 3 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВСУ від 19.10.2015 №1261, зареєстрована в МЮУ 06.11.2015 за №1391/27836, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, визнав повністю та щиро розкаявся. Пояснив, що 02 січня 2021 року подзвонила його сестра та повідомила, що його матір госпіталізували до лікарні із діагнозом інсульт. Внаслідок отриманої інформації він був психологічно подавлений, у зв`язку із чим не зміг вийти на службу.

В судове засідання з`явилась старший інспектор групи адмінпрактики по юридичній діяльності старший л-нт ОСОБА_3 , яка пояснила, що 02 січня 2021 року до ОСОБА_1 телефонував старший зміни ОСОБА_2 з приводу його нез`явлення на службу, у відповідь ОСОБА_1 відповів, що не бажає виходити на службу. Жодних пояснень з приводу госпіталізації його матері не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №135999 від 11.01.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, рапортом інспектора служби-майстра В.Букси від 11.01.2021, витягом з гафіку змін прикордонних нарядів на січень 2021 року, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 11.01.2021, витягом з інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, його службову характеристику, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білецька М.О.