Номер провадження: 33/813/1480/21
Головуючий у першій інстанції Лонський І.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року в адміністративній справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, працюючого торпедистом-кулеметником 1 загону морської охорони, проживаючого: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень на користь держави.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, згідно Закону України «Про судовий збір».
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 29.10.2021 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, відповідно до вимог якої просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно нього не вказане місце та час вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність були вчинені, а також відсутні норми законодавства які ним були порушені, та посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане правопорушення.

Апелянт зазначає, що копію вказаного протоколу після складання йому вручена не була, чим було порушено його гарантовані конституційні права.

Зазначає, що під час розгляду справи судом не були з`ясовані обставини вчинення інкримінованого правопорушення, суть скоєного, які саме противоправні дії чи бездіяльність були вчинені ОСОБА_1 а також наслідки невиконання його службових обов`язків або недбале, не сумлінне ставлення до них.

Апелянт доводить до відома суду, що в серпні 2021 року на катері отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку (акти про обставини травми відсутні). Лікувався в НМКЦ ДПСУ м. Одеса.
Одночасно при обстеженні виявлено консолідований перелом правої тім`яної кістки.
Направлений на ВЛК у зв`язку з наявністю захворювання, що обмежує придатність до військової служби, також згідно службової характеристики (виписка № 1669 із медичної карти стаціонарного хворого МВМКЦ ПСУ м. Одеси) за станом здоров`я не спроможний виконувати свої службові обов`язки.
Рішенням військової лікарняної комісії від 08.10.2021 року виписка № 1669 апелянта визнано не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час.
ОСОБА_1 зазначає, що всупереч рішенню військово-лікарняної комісії, щодо непридатності апелянта до виконання службових обов`язків, не придатності до військової служби, керівництво військового лікувального закладу направило ОСОБА_1 до військової частини для подальшого проходження служби, та виконання службових обов`язків які доручені йому за посадою.
Тим самим, погіршуючи його стан здоров`я та позбавляючи апелянта виконанню рекомендацій висновку ВЛК щодо продовження лікування.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, в умовах особливого періоду.

Відповідно до статтi 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З набранням чинності Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 302/2014 в України настав особливий період.

Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.

Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами

За ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021 року о 14.00 годин ОСОБА_1 відмовляється виконувати службові обов`язки, які доручені йому за посадою, відмовляється виконувати будь-які заходи, які проводяться на кораблі згідно розкладу для добового плану, чим порушив вимоги ст.ст. 12.14,16,187 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №125235 від 19.10.2021 року, пояснювальною ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на рішенням військової лікарняної комісії від 08.10.2021 року виписка № 1669 апелянта визнано не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час, з огляду на те, що вказане рішення не було остаточним, та відповідно до пояснень наданих в судовому засіданні командира корабля морської охорони BG-50 капітана 2 рангу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 направлений на загальну комісію в м. Києві.

ОСОБА_4 також зазначив, що військовослужбовець залишається на посаді, та відповідно повинен виконувати покладені на нього обов`язки до того часу як командиром загону його не буде звільнено.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта щодо порушення вимог до складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

Крім того, вказані доводи судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279,280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення.

Враховуючи характер адміністративних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, інші обставини справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування адміністративного стягнення передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у виді штрафу, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк