№ 336/194/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрований і проживає: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2020 року о 11 год. 00 хв. біля будинку № 2 по вул. Ліманській в м.Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова, постійна хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Справа призначалася до судового розгляду на 22.01.2021 та 26.01.2021.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 30.12.2020 перебуваючи в тверезому стані, повертався додому, приблизно о 10 годині 40 хвилин, під час руху по вул.Лиманській в м. Запоріжжя автомобіль почав глохнути, у зв`язку з чим він вирішив припаркуватися. Виявилось, що в бензобаку закінчилось пальне. З моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 ним не керував. Оскільки грошей на бензин при собі не мав, пішов до зупинки громадського транспорту, по дорозі випив пляшку пива. До нього підїхав патрульний автомобіль, поліцейські обшукали його та поїхали. Він пригадав, що у машині залишились власні речі, які потрібно забрати, щоб не вкрали, та він повернувся до автомобілю. Біля нього знову зупинився патрульний автомобіль і поліцейські висловили свою думку щодо нетверезості ОСОБА_1 та запропонували проїхати до медичного закладу для встановлення факту. Зауваження, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому не підпадає під дану перевірку, поліцейські проігнорували. Просив суд справу закриту, у зв`язку з відсутності у його діях складу правопорушення. Аналогічні пояснення виклав в письмових запереченнях, що наявні в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , оглянувши відеозапис та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., з таких підстав.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В пояснення зазначено, що свідкам про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, їм відомо лише зі слав поліцейських, які склали протокол.

Крім того, до матеріалів справи додано диск з відеозаписом адміністративного правопорушення. Самого факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу відеозаписом не зафіксовано, а також не зафіксовано пояснення свідків, які б вказували, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відразу послідовно заперечував факт керування транспортним засобом.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», щодо стандарту доведення поза розумним сумнівом, таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 27 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли автомобіль почав рухатись.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що транспортним засобом він не керував, не тільки не спростовані посадовою особою, яка склала протокол, на яку відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається обов`язок щодо збирання доказів, а навпаки підтверджені оглянутим судом відеозаписом, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що вони не були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що вказує на відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведеного, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С.Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік