Справа №498/821/21
Провадження по справі№3/498/439/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року смт. Велика Михайлівка Одеська область

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №503630 від 09.08.2021 року, 09.08.2021 року о 21 год. 15 хв. по вул.Пушкіна смт.Велика Михайлівка Роздільнянського (Великомихайлівського) району Одеської області, гр-н ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах з порожнини рота, чим порушив вимоги п. ____ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності у його відсутність та письмові пояснення, у яких зазначив, що 09.08.2021 року о 21 год. 20 хв. відносно нього інспектором СРПП ВП № 1 Роздільнянського РВП ст. л-нт поліції Браславським Ростиславом Валентиновичем складено протокол, в якому зазначено, що 09.08.2021 року 21.15, смт. Велика Михайлівка вулиця Пушкіна він керував автомобілем ВАЗ 2121 днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах з порожнини рота, чим порушив вимоги п. ____ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідками у протоколі зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У розділі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» записано «вживав спиртні напої, а саме горілку в кількості 0,5 літра, свою вину визнаю в повному обсязі». Проте, в усіх розділах, що передбачають підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що він від підпису відмовився. Стверджує, що у вказаному у протоколі місці та часу він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і не мав його ознак, будь-яких пропозицій від поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не отримував і відповідно від його проходження не відмовлявся та не ухилявся. У зв`язку з цим, він вважає, що його вина у порушенні Правил дорожнього руху (далі ПДР) не є доведеною і тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП.

Вивчивши матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 цього Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 цього Кодексу визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд звертає увагу на те, що в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що у вказаному у протоколі місці та часу він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і не мав його ознак, будь-яких пропозицій від поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не отримував і відповідно від його проходження не відмовлявся та не ухилявся.

Пунктом 2.5. ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. «а» 2.9. ПДР, водієві забороняється , зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння , який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я , який здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103), передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п. 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8).

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 зареєстрованим в Міністерствіюстиції України 11 листопада 2015 р.за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735), передбачено наступне:

2. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). (розділ «I. Загальні положення»);

8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. (розділ «II. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів»).

Розділом «X. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкціїз оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), передбачено наступне:

водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 1);

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п. 3);

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6).

Зазначені вище вимоги законодавства свідчать про те, що у поліцейського не було підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки за змістом протоколу були відсутні його ознаки передбачені Інструкцією № №1452/735 запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів.

За змістом протоколу, поліцейський такими ознаками безпідставно вважав нестійку ходу і запах з порожнини рота, проте у протоколі відсутні посилання на те, що він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу і поліцейський направляв його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а також не зазначено мої дії щодо ухилення від огляду (п.п. 6 і 8 Порядку № 1103, п.п. 7 і 8 розділу II Інструкції № 1452/735, п.п. 3 і 6 Інструкції № 1395).

На порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі також не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано які вимоги і за яким пунктом Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 та у чому конкретно полягали його винні і протиправні дії або бездіяльність.

Описана у протоколі фабула подій не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУАП і не містить у собі ні один із трьох передбачених нею складів адміністративного правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Виходячи з цього, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Наведене свідчить про те, що суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247 і п. 3 ст. 284 КУпАП, суддя ,-

ПОСТАНОВИЛА :

Закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №503630 від 09.08.2021 року, складеним інспектором СРПП ВП № 1 Роздільнянського РВП ст. л-нт поліції Браславським Ростиславом Валентиновичем за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя О.Л.Ткачук