Справа №: 398/4915/20
провадження №: 3/398/124/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"20" січня 2021 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 159866 від 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 11.11.2020 року в АДРЕСА_3 , висловлювалась грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що 11 листопада 2020 року перебувала у с. Григорівка і взагалі не спілкувалася із ОСОБА_2 .

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Булахов В.Д., наголосив на тому, що у протоколі не зазначено рік, коли він складений, ОСОБА_1 у зазначений у протоколі день, тобто 11 листопада 2020 року перебувала у с. Григорівка і взагалі не спілкувалася із ОСОБА_2 , немає жодних доказів її вини. У заяві ОСОБА_2 зазначено, що 8 листопада 2020 року їй телефонувала ОСОБА_1 , яка ображала її, і погрожувала, а у поясненнях свідка ОСОБА_4 вказано, що ця подія мала місце 9 листопада 2020 року.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 173 КУпАП, передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу, який би підтверджував, що у зазначений у протоколі день, тобто 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 перебувала у смт Нова Прага на вул Центральна. Також суду не надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. У заяві ОСОБА_2 зазначено, що 8 листопада 2020 року їй телефонувала ОСОБА_1 , ображала її, і погрожувала, у її письмових пояснень взагалі не міститься жодних відомостей про події 11 листопада 2020 року, з приводу яких складено протокол. У поясненнях свідка ОСОБА_4 вказано, що телефонна розмова ОСОБА_2 із неназваним нею співрозмовником мала місце 9 листопада 2020 року. Потерпіла ОСОБА_2 і свідок ОСОБА_4 у судове засіданні на виклик суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Інших доказів вини ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, суд за відсутності доказів протилежного, встановив, що 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 перебувала у с. Григорівка і не спілкувалася із ОСОБА_2 . Подія і склад адміністративно правопорушення у її діях відсутній.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 247 ч. 1 п. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд

постановив :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський