Справа № 163/986/21
Провадження № 3/163/618/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

з участю секретаря судового засідання Голядинець О.В.,в режимі відео конференції: захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Киричука С.В.,

розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ДПР18 №384222 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ТОВ «Транскомгруп», РНОКПП невідомий,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 о 10:37 годині 25.04.2021 в порушення п.2.9.а. Правил дорожнього руху керував автомобілем «ДАФ» з причепом, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , по вулиці Прикордонників в селі Старовойтово Ковельського району Волинсько області в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату Киричуку С.В.

Захисник Киричук С.В. не заперечив проти розгляду справи у відсутності його підзахисного, висловив свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважає, що матеріалами справи не доведено факту керування автомобілем його підзахисним, вказав на ряд процесуальних порушень під час складання протоколу, повністю підтримав наявне в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження та просив його задовольнити.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений у присутності двох свідків, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів в силу положень ст.251 КУпАП.

Незважаючи на письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що останній транспортним засобом не керував, та його захисника, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доводиться матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом алкотесту «Драгер» 2,08 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків, зобов`язанням до протоколу, направленням для встановлення алкогольного (наркотичного) сп`яніння, відеозаписом події.

Твердження ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях та захисника в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а пропозиція інспектора поліції пройти огляд на стан сп`яніння була безпідставною, оскільки автомобіль не перебував в русі, спростовуються матеріалами справи, відеозаписом події та показанням свідка.

Допитаний в судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_2 показав, що під час патрулювання ділянки дороги, що в селі Старовойтово Ковельського району Волинської області зупинив автомобіль «ДАФ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки під час руху водій не був пристебнутий паском безпеки, у зв`язку із чим в подальшому ним було винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП. Після зупинки і спілкування із водієм ОСОБА_1 було встановлено ознаку алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Після проходження огляду за допомогою алкотесту «Драгер» було становлено, водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також пояснив, що в той час була досить велика черга вантажних автомобілів в напрямку пропускного пункту МАПП «Ягодин», які повільно рухались, тому зупинив автомобіль ОСОБА_3 підійшовши до автомобіля в колоні, що вже зупинився після чергового запуску. Саме такими обставинами пояснив, на запитання захисту, чому на відеозаписі події автомобіль стоїть. Показав, що автомобільна черга, яка перебуває в режимі повного відстою, перебувала праворуч від колони в якій був ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги за доказ винуватості ОСОБА_1 показання свідка, що стосується суті правопорушення, через можливу упередженість та необ`єктивність останнього. Разом з тим, суд бере до уваги показання цього свідка в контексті обставин організації несення служби та фіксації виявлених порушень та складання відповідного протоколу. В сукупності до оцінених судом доказів, такі показання свідка узгоджуються із дослідженими обставинами з відеозапису події, де вбачається, що автомобілі в черзі, в якій знаходився і автомобіль ОСОБА_1 , перебувають в режимі руху в МАПП «Ягодин», хоча і рухаються повільно, тобто під`їжджаючи в черзі, а автомобілі які перебувають в режимі стоянки, знаходяться правіше, майже на обочині.

З огляду на досліджені матеріали справи, а також на встановлені обставини зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння з відеозапису події, суд не знаходить підстав для закриття справи за відсутністю складу правопорушення.

Посилання захисту на те, що результат алкотесту «Драгер» не може вважатися допустимим доказом, так як на даному пристрої були порушені строки калібрування, судом не приймаються з огляду на таке.

Так відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (який набрав чинності 01.01.2016 року), засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest 6810» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу «Drager Alcotest 6810» останнє його калібрування проводилось 22.05.2020, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 25.04.2021, тобто в межах дванадцятимісячного строку.

Положення "Інструкції по використанню «Drager Alcotest 6810»" визначає шестимісячний строк для калібрування цього приладу, який слід вважати рекомендаційним, тому що дванадцятимісячний строк калібрування є законодавчо визначеним, а тому є обов`язковим.

Таким чином відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» недійними.

Достовірність результату алкотесту підтверджується особистою згодою порушника з таким результатом та ознаками алкогольного сп`яніння, які стали причиною проведення огляду. Крім цього, у разі незгоди з результатом алкотесту «Драгер», особа не позбавлена права зазначити про таку незгоду в своїх поясненнях, акті огляду та результаті алкотесту «Драгер», а в подальшому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чого ОСОБА_1 зроблено не було, а тільки зазначено, що він пішохід, що не є запереченням з результатами алкотесту.

Клопотання захисника щодо визнання відеозапису наявного в матеріалах справи неналежним доказом задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, даний протокол складено в присутності ОСОБА_1 , що підтверджено його особистим підписом, а відсутність в протоколі номера відео реєстратора та нагрудної камери не спростовує відсутності відеофіксації події, як доказу, про що зазначено в протоколі.

Щодо посилань захисту на порушення інспектором поліції строків зберігання відеозапису події наданого інспектором в судове засідання встановлено наступне.

Відповідно до розділу 8 пункту 4 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

Як встановлено з рапорту інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 25.05.2021 про збільшення строків зберігання відеозапису події, на рапорті наявна резолюція т.в.о. начальника відділення поліції «Дозволяю».

Хоча такий дозвіл і не оформлений належним процесуальним рішення, а доводи захисника про процесуальні порушення є слушними, однак на думку суду це не є підставою визнати відеозапис недопустими доказом та сумніватись в достовірності інформації зафіксованій на диску.

Що стосується наданого на підтвердження того, що автомобіль ОСОБА_1 не перебував в русі, захисником Киричуком С.О. висновку спеціаліста, то результати такого висновку суд до уваги не приймає як належний доказ, оскільки такий висновок спеціаліст виконав самостійно з відеозаписів камер спостереження наданих ПАТ «Укрнафта» без всіх відеозаписів події, зокрема без ключового відеозапису події, де явно вбачається, що ОСОБА_1 перебував в русі під час наступного під`їзду транспортних засобів, що знаходились в колії. Тому обставини справи спеціалісту були відомі лише в межах наданих стороною захисту матеріалів.

Щодо рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.06.2021 року, яке надав захисник Киричук С.В. як доказ того, що його підзахисний транспортним засобом не керував, суд встановив наступне.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що відповідачем доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не додано, а позивачем підтверджено, що в час коли відносно нього винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП його автомобіль не рухався. Таке рішення ухвалене у відповідності до принципів адміністративного судочинства змагальності і диспозитивності на підставі відомих і наданих суду доказів.

Разом з тим, в цій справі під час дослідження доказів винуватості ОСОБА_1 суд установив, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, хоча автомобіль і періодично зупинявся, так як рухався в черзі.

З огляду на досліджені обставини зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння з відеозапису події та інших доказів в їх сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про закриття справи за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи характер правопорушення, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого порушника, так і для інших учасників дорожнього руху та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу з позбавленням права керування.

З порушника згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.

Оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульоване питання щодо постановлення вступної та резолютивної частини судового рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції", суд вважає, що це питання підлягає вирішенню за правилами ч.2 ст.376 КПК України.

Враховуючи, що складання повного тексту постанови по даній справі вимагає значного часу, суд вважає можливим та доцільним обмежитись складанням та оголошенням вступної та резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 24 листопада 2021 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета