САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2001/21
Провадження №3/726/1247/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 м. Чернівці
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 15.04.2019, РНОКПП: НОМЕР_3 , громадянина України, українця за національністю, старшого солдата, стрілець-помічник гранатометника 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:
18 листопада 2021 року особовому складу військової частини, в тому числі старшому солдату ОСОБА_1 , зарахованому до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) №4 від 11.01.2020 року, було доведено виконання ряду обов`язків, до яких останній приступив.

Цього ж дня, 18 листопада 2021 року, приблизно о 13:00, під час виконання військового обов`язку на території розташування підрозділу, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вказаних вимог Статуту старший солдат ОСОБА_1 , здійснюючи виконання обов`язків військової служби, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, після чого був скерований на медичний огляд командиром 2 гірсько- штурмової роти старшим лейтенантом ОСОБА_2 до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», де було підтверджено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Таким чином, при викладених обставинах, зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. До матеріалів справи долучено його власноручну заяву у якій останній визнає свою вину у вчиненому, просить його суворо не карати. Розгляд справи здійснювати за його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.

У відповідності до вимог ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 розглядаються протягом доби, при цьому положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед яких, стаття 172-20 КУпАП відсутня.

Враховуючи, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявності письмової заяви по суті справи, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та недопущення затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно ч.1 ст. 172-20 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено відповідальність за вчинення таких дій в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні.

Зазначена правова позиція сформулювана у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17-ц.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, крім повного визнання ним своєї вини, також підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом № 74 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2021 року; даними висновку №2279 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пересування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2021, у відповідності до якого за результатами огляду ОСОБА_1 у останнього виявлено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю; даними рапорту щодо направлення його на огляд та інформацією з витягу Наказу № 4 від 11.01.2020.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Також суд бере до уваги і надану службову характеристику.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_1 свою вину визнав, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, суд вважає, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання, а також запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 34, 35, 40-1, 172-20, 245, 277, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяС. А. Асташев