Справа № 419/52/21
Провадження № 3/419/115/2021
ПОСТАНОВА

22.01.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Мартинюк В.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від т.в.о. заступника начальника Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , про вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку про їх повернення для належного оформлення у зв`язку з наступним.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2020 року та матеріалів, які до нього долучені, ОСОБА_1 , 22.12.2020 0 11-30 год., знаходився по вул. Матросова біля буд. №4 в м. Щастя, порушив правила щодо карантину людей, а саме перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив постанову КМУ від 09.12.2020 року № 1236 п. 2.2 , чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порядку п. 2 ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення з`ясовано, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно,- тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно дост. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Статтею 8КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України№1-рп/99від 09.02.1999року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

На час вчинення правопорушення ст.44-3КУпАП була викладена в такій редакції: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Частиною першою ст. 44-3 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги те, що за ст. 44-3 КУпАП, зміни до якої набули чинності 21.11.2020 року, громадянин ОСОБА_1 на момент розгляду справи не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, оскільки, відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, в протоколі не зазначено частину статті, за якою останню можливо притягнути до відповідальності, а зміни внесенні в ст.44-3 КУпАП пом`якшують відповідальність особи.

Також слід зазначити, що згідно п. 1 ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3, а згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбаченіч.2ст. 44-3 КУпАП.

Відсутність в протоколі частини статті, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, позбавляє суд можливості перевірити, чи належить до його компетенції розгляд даної справи чи вона підлягає розгляду органами Національної поліції.

Таким чином, матеріали необхідно повернути до органу національної поліції на доопрацювання для вірної кваліфікації.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за №2-рп/2015положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.245,246,251,256,278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 44-3КУпАП до Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б.Мартинюк