Справа № 203/3073/20
Провадження № 3/0203/43/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., за участі представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сердюк Ю.О., представників Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М. та Козія І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жашків, Черкаської області, громадянки України, працюючої керівником ТОВ «МАК СЕЙЛ» (), яке знаходиться за адресою: вулю. Тропініна, 1, офіс 6, м. Київ, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИЛА:

25.10.2019 відповідно до контракту вiд 20.09.2019 № ВС-10/19 та 22.10.2020 відповідно до контракту від 20.09.2020 №ВВ-10/19, які укладені між продавцем ТОВ "МАК СЕЙЛ" (. Адреса: 04107, м. Київ, Шевченківський район, вул. Тропініна, 1, офіс 6) та покупцем грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISТА» (Georgia, Tbilisi, Vake-Saburtalo District, Vazha-Fshavela Ave., N71, Floor N4, Office N24, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) Дніпровською митницею Держмитслужби здійснено митне оформлення в режимі експорт пшениці 3 та 4 класу м`якої, не насінневої, українського походження за періодичними митними деклараціями типу ЕК10РР №UA112040/2019/003238 та №UA112040/2019/003161. До митного оформлення товар заявлено ТОВ "Агрiя Експедитор" , яке діє на підставі Договору доручення про надання послуг вiд 10.10.2019 № 10/10-01А-01 та Договору доручення про надання послуг вiд 10.10.2019 № 10/10-01А, які укладені мiж ТОВ "Агрiя Експедитор" та ТОВ "МАК СЕЙЛ" щодо надання послуг з декларування товарів.

Під час митного оформлення зазначеної вище пшениці у Дніпровську митницю Держмитслужби декларантом були подані наступні документи: контракт від 20.09.2019, ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19, які підписані ОСОБА_1 , керівником ТОВ "МАК СЕЙЛ" та ОСОБА_2 директором грузинської компанії «LLC TRADING HOUS VISТА», рахунок-фактура вiд 08.11.2020 №ВС-10/19-1 та рахунок фактура від 08.11.2019 №ВВ-10/19-1, які підписані ОСОБА_1 та в яких зазначено, що покупцем товару «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товару «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.» виступає грузинська компанія «LLC TRADING HOUS VISТА» (Georgia, Tbilisi, Vake-Saburtalo District, Vazha-Fshavela Ave., N71, Floor N4, Office N24), ордерний коносамент вiд 04.11.2019 № 3 відповідно до якого зазначені товари переміщуються на т/х «BARON» з м. Бердянськ (Україна) до м. Бейрут (Ліван).

Зазначені товари 04.11.2019 було вивезені за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торгівельний порт» на т/х «BARON» (прапор Того), а 14.11.2019 та 13.11.2019 до Дніпровської митниці Держмитслужби були подані додаткові митні декларації типу ЕК10ДР №UA112040/2019/003530 та №UA112040/2019/003519 на товар «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товар «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.».

Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України вiд 07.04.2020 № 20-01/20-02-01/7.5/804 на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 № 21-10/33699 в якій зазначено, що грузинська компанія «LLC TRADING HOUS VISTA» зареєстрована за адресою: м. Tбiлici, пр. Важа-Пшавела, №71, 4-й поверх, офiс 24, директор ОСОБА_3 (о/н НОМЕР_2 ), проте, за вказаною адресою не знаходиться, в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність компанії «LLC TRADING HOUS VISTA» не фіксується, статус активності зазначеної компанії - пасивний.

Відповідно, ТОВ "МАК СЕЙЛ" зовнішньоекономічний контракт вiд 20.09.2019 № ВС-10/19 та зовнішньоекономічний контракт вiд 20.09.2020 №ВВ-10/19 на продаж товару «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товару «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.» грн. з грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISTA», не укладала.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товару «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.» з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів контракту від 20.09.2019 № ВС-10/19 та контракту вiд 20.09.2020 №ВВ-10/19, які одержані незаконним шляхом. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала заяву про відкладення судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи без її участі.

Представники митниці в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товару та конфіскації товару.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сердюк Ю.О. у судовому засіданні надала заперечення на протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил №0208/11000/20 від 10.07.2020 року та просила закрити провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заперечення на протокол, адвокат Сердюк Ю.О. зазначила, що контракти укладені ТОВ "МАК СЕЙЛ" та грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISТА»є законними та чинними, ніколи судовими рішеннями не визнавалися недійсними чи неправомірними. У ОСОБА_1 не було підстав для сумнівів щодо грузинської компанії, її дієздатність та правомірність перевірялися.

Суд, заслухавши думку представників Дніпровської митниці Держмитслужби, заперечення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що:

- об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

- об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

- суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни - декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

- суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до матеріалів справи вбачається, що до Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до контракту від контракт від 20.09.2019, ВС-10/19 та контракту від 20.09.2020 №ВВ-10/19, які підписані ОСОБА_1 , керівником ТОВ "МАК СЕЙЛ", та ОСОБА_2 , директором грузинської компанії «LLC TRADING HOUS VISТА», на підставі рахунку-фактури вiд 08.11.2020 №ВС-10/19-1 та від 08.11.2019 №ВВ-10/19-1, які підписані ОСОБА_1 та в яких зазначено, що покупцем товару «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товару «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.» виступає грузинська компанія «LLC TRADING HOUS VISТА» (Georgia, Tbilisi, Vake-Saburtalo District, Vazha-Fshavela Ave., N71, Floor N4, Office N24), ордерного коносаменту вiд 04.11.2019 № 3 відповідно до якого зазначені товари переміщуються на т/х «BARON» з м. Бердянськ (Україна) до м. Бейрут (Ліван) було здійснено митне оформлення товару.

Дніпровська митниця Держмитслужби, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не виявила порушень митних правил.

Підставою ж для складення протоколу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 , став лист митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 № 21-10/33699, в якому зазначено, що грузинська компанія «LLC TRADING HOUS VISTA» зареєстрована за адресою: м. Tбiлici, пр. Важа-Пшавела, №71, 4-й поверх, офiс 24, директор ОСОБА_3 , проте, за вказаною адресою не знаходиться, в базі даних Служби доходів Міністерства фінансів Грузії інформація про зовнішньоекономічну діяльність компанії «LLC TRADING HOUS VISTA» не фіксується, статус активності зазначеної компанії пасивний.

У зв`язку з зазначеним, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ Мак Сейл, здійснила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, а саме, контрактів від 20.09.2019, ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19, одержаних незаконним шляхом.

Однак, за змістом вказаного листа не слідує, що контракт від 20.09.2019, ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19, на який мається посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не був укладений між ТОВ Мак Сейл та компанією «LLC TRADING HOUS VISTA».

Відповідно до заперечень захисника, вказані контракти, укладені між ТОВ Мак Сейл та компанією «LLC TRADING HOUS VISTA», є законними і чинними, ніколи судовим рішенням не визнавався недійсним чи неправомірним. У ОСОБА_1 не було підстав для сумнівів щодо компанії «LLC TRADING HOUS VISTA», її дієздатність і правомірність перевірялася.

В судовому засіданні було досліджено: витяг з реєстру від 03.12.2020 року, де вказана компанія зареєстрована в Грузії як Товариство з обмеженою відповідальністю, директором і власником якої зареєстрований ОСОБА_3 ; нотаріально завірена заява ОСОБА_4 від 25.11.2020 року, де останній підтвердив підписання ним вказаного вище контракту в письмовій формі на поставку пшениці на умовах СРТ (Інкотермс-2010) м. Бердянськ і повідомив, що в подальшому товар до Грузії не імпортувався, а був одразу проданий третім особам та доставлений транспортом в країну призначення: Туреччина, ОСОБА_5 , Лівія.

Таким чином, встановлено, що 20.09.2019 та 20.09.2020 були укладені контракти ВС-10/19, №ВВ-10/19 відповідно. Вказані контракти підписані ОСОБА_6 , керівником ТОВ "МАК СЕЙЛ", та ОСОБА_2 , директором грузинської компанії «LLC TRADING HOUS VISТА», які міститься всі істотні умови договору. За контрактами, товар постачався на умовах СРТ м. Бердянськ. Згідно матеріалів провадження, зазначений товар 04.11.2019 було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торгівельний порт» на т/х «BARON» (прапор Того), а 14.11.2019 та 13.11.2019 до Дніпровської митниці Держмитслужби подано додаткову митну декларацію типу ЕК10ДР №UA112040/2019/003530 та №UA112040/2019/003519 на товар «пшениця 3 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, вагою 328 821 кг, вартістю 1 499 094,94 грн.» та товар «пшениця 4 класу м`яка, ненасінневої, українського походження, врожаю 2019 року вагою 600 000 кг, вартістю 2 586 000,00 грн.».

Крім вищенаведеного, суд вважає за необхідне наголосити, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 інкримінується, що надані до митної служби як підстава для переміщення через кордон пшениці контракт від 20.09.2019 ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19 не укладалися, при цьому при кваліфікації дій вказано, що шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів вказаних контрактів, одержаних незаконним шляхом, що не є одними і тими ж обставинами і які безумовно суперечать один одному.

Тому, встановлені та наведені вище обставини суперечать висновку митного органу, що вказані контракти не укладалися, як і висновку, що вони отримані незаконним шляхом, оскільки митним органом не аргументовано і не надано доказів та матеріалами справи не підтверджено, що контракт від 20.09.2019 ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19, між ТОВ Мак Сейл та грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISТА», не були укладені, чи те, що вони одержані незаконним шляхом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 МК України ТОВ Мак Сейл виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

А тому, у суду немає підстав вважати, що контракти, між ТОВ Мак Сейл та грузинською компанією «LLC TRADING HOUS VISТА» були не укладені, або одержані ОСОБА_7 незаконним шляхом.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, контракт від 20.09.2019 ВС-10/19 та контракт від 20.09.2020 №ВВ-10/19, одержаних незаконним шляхом, а тому є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.Вказаний висновок, який ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Республіки Грузія вiд 18.03.2020 № 21-10/33699, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Крім того, відповідно до статті 25 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи, тобто держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. Згідно статті 26 зазначеного Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. Звідси випливає, що дієздатність юридичної особи - Покупця регулюється виключно законодавством Естонії.

Митний кодекс України не передбачає будь-яких зобов`язань ані декларанта, ані будь-якого громадянина України щодо вивчення норм іноземного законодавства та здійснення перевірки їх дотримання Покупцем товару, зважаючи, зокрема, на відсутність правового механізму для такої перевірки та неможливість її здійснення громадянином України.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 ЗУ «Про міжнародні договори» вбачається, що міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити повною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших умовах.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, розглянувши справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 9-11, 221, 247 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 483, 527, 528, 529 МК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України - закрити, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик