П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2021 р. Справа № 596/1786/20

Провадження № 3/596/64/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , жительку АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №715530 від 05.11.2020 року, ОСОБА_1 05.11.2020 року близько 12:30 год. в с.Майдан Гусятинського району Тернопільської області, ухилялася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних та достатніх умов для життя, навчання та виховання своєї дочки ОСОБА_2 , 2016 року народження. Ті самі дії вчинила повторно протягом року, чим порушила вимоги ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та дату розгляд справи в суді. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а тому є підстави розглянути справу у її відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Частино 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за дії, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Стаття 150 Сімейного кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №715530 від 05.11.2020 року не наведено доказів вини особи відносно якої складено вищевказаний протокол, не конкретизовано, яким чином ОСОБА_1 повторно ухилялася від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини передбачених диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, тому неможливо прийняти об`єктивне рішення по справі та до протоколу про адміністративне правопорушення не додано інших доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

На зазначені недоліки суд звертав увагу в постанові Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Згідно п. 7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до п.9 Розділу IV вищевказаної інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, до суду надано протокол про адміністративні правопорушення який не відповідає вимогам вищезазначеної інструкції та не може бути предметом судового розгляду.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст. 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з наведеним, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, а тому справу слід закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 184, 247, 283, 284КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП України закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк