Справа № 324/48/21
Провадження № 3/324/33/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст.122-4, 130 ч.1, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшли справи з адміністративними протоколами відносно громадянина України ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 130 ч.1, 124 КУпАП, які 13 січня 2021 року на підставі ст.36 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 130 ч.1, 124 КУпАП присвоєний єдиний №324/48/21, провадження №3/324/33/2021.

У протоколі серії ОБ №103213 від 02 січня 2021 року, складеному 02 січня 2021 року о 17 годині 30 хвилин інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, зазначено, що 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 по вул.Молодіжній, 15 в с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на електроопору, чим порушив п.12.1 ПДР; внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

У протоколі серії ОБ №103214 від 02 січня 2021 року, складеному 02 січня 2021 року о 17 годині 50 хвилин інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. у відношенні ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, зазначено, що 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 по вул.Молодіжній, 15 в с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, здійснив зіткнення з електроопорою №18, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

У протоколі серії ОБ №103215 від 02 січня 2021 року, складеному 02 січня 2021 року о 17 годині 40 хвилин інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, зазначено, що 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 по вул.Молодіжній, 15 в с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР; огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатору «Драгер», висновок тесту №687 1,76%о, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

До Пологівського районного суду Запорізької області адвокатом Бойко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання про закриття провадження у справі (в порядку ст.271 КУпАП), в обґрунтування вимог в якому зазначено, що після детального ознайомлення з матеріалами справи та їх дослідження, а також аналізу чинного законодавства, було встановлено ряд фактів, які є підставою для закриття провадження у справі.

Щодо безпідставного складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП зазначається наступне. Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 103213 від 02 січня 2021 року (надалі Протокол №1), складеному інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ст.лейтенантом поліції Силенком С.В. (надалі - Поліцейський), 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин в с.Новоселівка по вул.Молодіжна, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Виходячи з цього, Поліцейський дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі ПДР) і, як наслідок, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Однак, адвокат вважає, що такі висновки Поліцейського є безпідставними і необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до абзацу 26 пункту 1.10 ПДР, дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно з ч.1 ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Аналогічну за змістом норму містить п.1.3. ч.1 с.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), відповідно до якого потерпілими вважаються юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. З цього випливає, що ДТП це подія, внаслідок якої є потерпілі (особи, яким завдано моральну, фізичну (здоров`ю та/або життю або майнову шкоду). У складеному відносно ОСОБА_1 . Протоколі 1 та додатках до нього Поліцейським не вказано будь-якої інформації про наявність потерпілих (осіб, яким завдано моральної, фізичної або майнової шкоду). До теперішнього часу до ОСОБА_1 не зверталися особи, яким за твердженням Поліцейського заподіяно моральну, фізичну (здоров`ю та/або життю) або майнову шкоду. Згідно з абз.22 п.1.10 ПДР власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до п.1.6. ст.1 Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Автомобіль ВАЗ 21061 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який за твердженнями Поліцейського «отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками», перебуває у володінні ОСОБА_1 на законній (правовій) підставі, останній як єдиний учасник події, яку Поліцейський безпідставно кваліфікує як ДТП, не є потерпілим і не може визнаватись таким. За таких умов, внаслідок події, яка сталася 02 січня 2021 року, жодній особі (яка, зокрема має право на отримання відшкодування) не завдано моральної, фізичної або матеріальної шкоди, що не дає підстав кваліфікувати її як ДТП. Зазначає, що враховуючи наведене, Протокол 1 складений Поліцейським без жодної на те правової підстави.

Щодо події, яка відбулася 02 січня 2021 року, захисник Бойко О.В. у своєму клопотанні зазначає наступне. Керуючи 02 січня 2021 року автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , рухаючись в с.Новоселівка по вулиці Молодіжна, будинок 15, ОСОБА_1 , не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на електроопору. Факту наїзду на електроопору ОСОБА_1 не заперечує, але з кваліфікацією цієї події, як ДТП не погоджується. Оскільки у результаті події, яка відбулася за участі ОСОБА_1 , відсутні потерпілі та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортний засіб останнього міг безпечно рухатися, розуміючи це та володіючи ситуацією в цілому, не маючи наміру уникати будь-якої відповідальності, ОСОБА_1 було прийнято рішення про покинення місця події. При цьому просить суд звернути увагу на той факт, що з моменту отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення та до моменту події, яка відбулася 02 січня 2021 року, останній жодного разу не був підданий адміністративному стягненню.

Щодо безпідставного складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП у своєму клопотанні захисник зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення 02 січня 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103215 (надалі Протокол 2) Поліцейським стало нібито керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з тексту Протоколу 2 від 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин в с.Новоселівка по вул.Молодіжна, буд.15, водій керував автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Зазначені у Протоколі 2 факти і наявні у матеріалах справи докази нібито вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суперечать один одному, а його огляд на стан сп`яніння проведений Поліцейським з грубим порушенням вимог КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року №1452/753 (надалі Інструкція), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (надалі - Порядок). Відповідно до частини 2 та 3 статті 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З цього випливає, що огляд на стан сп`яніння вважається проведеним у встановленому законодавством порядку, а обстежувана особа є такою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння виключно тоді, коли: обстежувана особа визнала результати огляду (погодилась з такими результатами) на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу; відмовилась від проходження огляду на місці зупинки або не визнала таких результатів огляду, проведеного у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу (не погодилась з такими результатами), однак стан алкогольного сп`яніння був підтверджений за результатами відповідного огляду у закладі охорони здоров`я. Однак, матеріали справи (зокрема письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) не містять інформації щодо згоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного Поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Згідно з пунктом 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З цього випливає, що направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я здійснюється Поліцейським виключно у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу або відмови водія пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Слід зауважити, що матеріали справи містять направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а саме КНП «Пологівська БЛІЛ», що спростовує факт визнання ним результатів огляду, проведеного Поліцейським начебто на місці зупинки транспортного засобу. Однак, у порушення вимог статті 266 КУпАП та розділу І Інструкції, Поліцейський не забезпечив проведення огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, не зважаючи на той факт, що останній не відмовлявся від проходження такого огляду. Матеріали справи не містять доказів такої відмови. Вказана позиція Поліцейського суперечить вимогам норм КУпАП та Інструкції, якими встановлено чіткий порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння (спочатку на місці зупинки, потім у закладі охорони здоров`я). Зазначає, що сукупність наведених фактів дає беззаперечні підстави стверджувати те, що Поліцейським порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, результати якого не можуть братись до уваги судом з огляду на їх недійсність. Також звертає увагу суду на той факт, що направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я суперечить пункту 2 розділу І Інструкції, згідно з яким огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пункт 3 розділу І Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Пункт 6 розділу І Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). За таких умов, Інструкція визначає виключний перелік правових підстав та місць для проведення огляду особи на стан сп`яніння. При цьому зазначає, що місце проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було фактичним місцем зупинки транспортного засобу ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 (с.Новоселівка, вул.Молодіжна, 15), оскільки й самого зупинення транспортного засобу Поліцейським не відбувалося, а лише після відвідування його домоволодіння та після спливу тривалого проміжку часу, Поліцейський прийняв рішення про проведення такого огляду, зазначивши в графі «Місце проживання (перебування) Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів» АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 та 2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи (у тому числі Поліцейський) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, зазначає захисник, у Поліцейського взагалі були відсутні будь-які правові підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на предмет визначення факту його перебування у стані сп`яніння. Враховуючи наведене, Протокол 2 складений Поліцейським без жодної на те правової підстави. Із вказаних підстав вважає, що поліцейськими не надано до суду жодного належного доказу неправомірних (винних) дій ОСОБА_1 , які б підтверджували вчинення ним адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не підтверджена, а, навпаки, спростована наявними у матеріалах справи належними доказами, провадження у справі №324/48/21 підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

У судове засідання по даній справі, призначене на 21 січня 2021 року о 08 годині 30 хвилин, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу про адміністративні правопорушення №324/48/21 за його відсутності та за участю його захисника. З огляду на викладене, оскільки правопорушник ОСОБА_1 повідомлений в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 130 ч.1, 124 КУпАП, ознайомлений з матеріалами справи, просив розглянути справу без його участі та за участю його захисника, враховуючи те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 130 ч.1, 124 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності порушника ОСОБА_1 за участю захисника адвоката Бойко О.В.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.277 КУпАП справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засідання захисник адвокат Бойко О.В. підтримала подане неї до суду клопотання про закриття провадження у справі та, виклавши мотиви його подання, просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи захисника адвоката Бойко О.В., оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується протоколу серії ОБ №103215 від 02 січня 2021 року, складеного інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.7 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року (редакція від 08 лютого 2019 року) за №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до суду надано: 1) протокол серії ОБ №103215 від 02 січня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, о 15 годині 30 хвилин по вул.Молодіжній, 15, с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, однак протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. лише о 17 годині 40 хвилин за адресою: вул.Молодіжна,2 в с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, з чого вбачаються порушення п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, згідно якого огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) тест №687 з газоаналізатору «Драгер» 6810, висновок якого становить 1,76%о, з якого вбачається, що о 17 годині 28 хвилин 02 січня 2021 року ОСОБА_1 було продуто газоаналізатор для визначення стану сп`яніння, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 о 17 годині 28 хвилин 02 січня 2021 року в стані алкогольного сп`яніння, однак не підтверджує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння о 15 годині 30 хвилин 02 січня 2021 року, про що зазначено в протоколі серії ОБ №103215; 3) направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що о 17 годині 18 хвилин 02 січня 2021 року до КНП «Пологівська БЛІЛ» направлявся для огляду ОСОБА_1 , який мав такі ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота; 4) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить дані про те, що за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» №687 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,76%о, однак вказаний акт не містить ані дати і часу, ані місця проведення такого огляду; 5) диск з відеозаписом від 02 січня 2021 року, на якому міститься 2 відеофайли, які підтверджують перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані о 17 годині 28 хвилин 02 січня 2021 року, однак не підтверджують його перебування в такому стані о 15 годині 30 хвилин 02 січня 2021 року та факт керування ним автомобіля ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 у нетверезому стані у той час; 6) письмові пояснення ОСОБА_1 від 02 січня 2021 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує лише факт здійснення ним 02 січня 2021 року наїзду на електроопору та залишення місця події, що мало місце по АДРЕСА_3 ; 7) письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 02 січня 2021 року, які також не підтверджують керування в нетверезому стані ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_2 02 січня 2021 року по вул.Молодіжній с.Новофедорівка Пологівського району Запорізької області; 8) письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 02 січня 2021 року о 17 годині 18 хвилин в їхній присутності за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_1 пройшов тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» №687, результат тесту 1,76%о, з чого вбачається, що дані пояснення містять суперечливі дані, так як згідно тесту №687, наданого в якості доказу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, він пройшов тестування на стан алкогольного сп`яніння о 17 годині 28 хвилин, а не о 17 годині 18 хвилин.

Надані до суду докази лише підтверджують перебування ОСОБА_1 02 січня 2021 року о 17 годині 28 хвилин у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , однак не підтверджують факту керування ним автомобіля у нетверезому стані 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин при вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

При цьому, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її вагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом у стані сп`яніння, а потім вже пройшла медичний огляд на виявлення стану сп`яніння або відмовилась від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, з порушенням вимог ст.266 КУпАП є підставою для визнання огляду недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП), в наслідок чого провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимими доказами: протокол серії ОБ №103215 від 02 січня 2021 року, складений поліцейським СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП; тест алкотестеру «Драгер 6810» №687 від 02 січня 2021 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у відношенні ОСОБА_1 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у відношенні ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02 січня 2021 року; відеозапис від 02 січня 2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно з. ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103215 від 02 січня 2021 року, складеного інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з порушенням поліцейськими встановленого порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Що стосується протоколу серії ОБ №103213 від 02 січня 2021 року та протоколу серії ОБ №103214 від 02 січня, складеними інспектором СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Силенком С.В. відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із п.2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідивши матеріали справи, додані до протоколів про адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №103213 від 02 січня 2021 року, в якому правопорушником власноруч щодо вчиненого зазначено: «згідний»; протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №103214 від 02 січня 2021 року, в якому правопорушником власноруч щодо вчиненого зазначено: «згідний»; схемою місця ДТП, яка сталася 02 січня 2021 року о 15 годині 30 хвилин по вул.Молодіжній с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 02 січня 2021 року фототаблицею з місця пригоди.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

З твердженнями захисниками адвоката Бойко О.В. про те, що висновки поліцейського про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.124, 122-4 КУпАП є безпідставними і необґрунтованими, суддя не погоджується, так як статтею 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Із зазначених матеріалів вбачається, що вказаними діями водія (а саме порушеннями п.12.1 ПДР) завдана шкода як і транспортному засобу, яким керував ОСОБА_1 , так і електроопорі, яка в даному випадку є дорожньою конструкцією (спорудою).

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП кваліфіковані правильно.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, в частині притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, відсутні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Проаналізувавши зазначені вище докази, суддя приходить до висновку, що провина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП доведена, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ст.122-4 КУпАП, у виді громадських робіт.

Крім того, із ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлений в розмірі 2189 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 40, 122-4, 124, 130, 247, 268, 279, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративні стягнення:

за ст.124 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок)грн.;

за ст.122-4 КУпАП у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

На підставі ст.36 ч.2 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.