Справа № 304/1480/21 Провадження № 3/304/742/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Новоселиця» 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця строкової служби Державної прикордонної служби України, інспектора прикордонної служби 3 категорії-кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Новоселиця» (тип В) в званні солдат, громадянина України, -

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

солдат строкової служби ОСОБА_1 , виконуючи з 16.00 год по 00.00 год 07 листопада 2021 року наказ на охорону державного кордону України в межах 171-174 прикордонних знаків, не здійснював патрулювання ділянки відповідальності та не дотримувався заходів маскування у відповідності до поставленого наказу на охорону державного кордону, розпаливши вогнище та знявши з себе екіпіровку в районі 174 прикордонного знаку, чим порушив вимоги ст. 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 12 п. 11 глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, та вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, який діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив застосовувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім цього, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 010147 від 08 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, витягом із журналу інструктажу особового складу (прикордонного наряду) відділу прикордонної служби «Новоселиця», розпочатого 04 червня 2021 року, військовим квитком серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2021 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08 листопада 2021 року.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Стягнення обиратиметься в межах санкції зазначеної норми закону.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, а також клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

Керуючись ст. 32-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.