Єдиний унікальний номер судової справи 475/832/21
Номер провадження 33/812/378/21 Головуючий у місцевому суді:Зубар Н.Б.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вознесенського мімькрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, обліковий номер платника податків НОМЕР_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року встановлено, що 15 серпня 2021 року 00 год. 25 хв. по вул.Свободи у Доманівка Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 документи не вилучались. Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року та закрити провадження у справі.

Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346834 від 21 жовтня 2021 року працівниками поліції не залучено свідків, а працівниками поліції наголошувалось, що достатньо того, що проводиться відеозйомка.

Проте, як зазначає відеозйомка проводилась в порушення Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено Наказом Департаменту патрульної поліції від 24 листопада 2015 № 14/1 постійно переривалась.

Посилається також на те, що йому не вручалось письмове направлення на медичний огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Крім того, працівниками поліції не було дотримано процедури при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №346834 від 15 серпня 2021 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що 15 серпня 2021 року 00 год. 25 хв. по вул.Свободи в смт. Доманівка Миколаївської області, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 документи не вилучались.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Від підпису протоколу судового засідання особою відносно якої його складено відмовився, проте його зміст було зачитано водію.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, і такі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків відповідно до закону не вимагається.

З зазначеного відео вбачається що водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського одразу погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду, проте згодом вимагав щоб зателефонували його матері і тільки тоді він погодиться пройти вказаний огляд. Декілька разів поліцейський наголошував та попереджав про наслідки відмови від проходження огляду. Проте ОСОБА_1 наполягав на дзвінок до матері чи проїхати до неї додому.

Отже, твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про відсутність свідків на місці зупинки та відеозаписі події, є безпідставними, оскільки за правилами ч.2 ст.266 КУпАП (у редакції чинній на час вчинення правопорушення), огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.

Доводи захисника в судовому засіданні апеляційного суду про те, що долучений до справи відеозапис не є належним доказом, оскільки він не є неприривним, підлягає відхиленню, оскільки таке не спростовує вину ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення.

Також, відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 також не є спростовним для висновків суду, оскільки направлення видається в разі погодження водія на проходження медичного огляду, тоді як ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Також не спростовують винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення доводи апеляційної скарги про недотримання поліцейськими визначеного законом порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння через «порушення алгоритму дій при проведенні огляду».

Так, з наявного у справі відеозапису слідує, що автомобіль ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 зупинився, з нього вийшов водій ОСОБА_1 та працівник поліції підійшов до водія вказаного автомобіля. При розмові працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи той вживав алкогольні напої, на що останній відповів «да, трошки». На послідуючі питання поліцейського відповів, що алкогольні напої вживав до того, як сів за кермо автомобіля. Після цього наполегливо просив проїхати до його рідних або зателефонувати за наданим ним номером телефону. Коли поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння водій погодився, але згодом зазначав, що буде його проходити тільки за умови, якщо поліцейські зателефонують його рідним. Поліцейський погодився та зателефонував, проте за вказаним ОСОБА_1 номером розмови не відбулося.

В тривалій розмові та суперечках водій наполягав, на тому щоб поліцейські проїхали до його рідних, зазначав, що в разі відмови «буде тільки гірше».

Після чергового разу на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння від водія отримали відмову, за яку його попередили та склали протокол про адміністративне правопорушення. Його було зачитано водію.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст.256 КУпАП не має підтвердження. Матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції в межах їх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За викладених обставинах апеляційний суд не вбачає розумних підстав для обґрунтованого сумніву щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З. Бондаренко