Справа № 742/2886/20 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/23/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець за контрактом, проживає по АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 09 жовтня 2020 року, близько 02 год. 35 хв., в м.Прилуках по вул. Паризької Комуни, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Прилуцької ЦМЛ за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Вважає, що працівником поліції було грубо порушено вимоги діючого законодавства, що регламентують порядок направлення та проходження водіями огляду на стан алкогольного сп`яніння, а висновок щодо результатів медичного огляду недопустимим доказом по справі. Зауважує, що поліцейським було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме, не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, адже він не заперечував проти цього огляду та матеріали справи не містять відомості про його відмову у присутності двох свідків від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з результатами такого огляду. Також вказує на порушення порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння медичним працівником, проте останній судом не був допитаний в судовому засіданні у зв`язку з неявкою. Переконаний, що оскільки огляду лабораторних досліджень відносно нього не було проведено та акт медичного огляду не складався належним чином, то висновок щодо результатів медичного огляду складений із порушенням порядку його складання, а отже є незаконним і недопустимим доказом по справі.

На адресу апеляційного суду особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, з проханням підтримати його апеляційну скаргу в повному обсязі.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 470524 від 01 жовтня 2020 року (а.с.2), з яким гр. ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року, близько 02 год. 35 хв., в м. Прилуках по вул. Паризької Комуни, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Прилуцької ЦМЛ за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким він не погодився та відмовився від надання пояснень та підпису.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп`яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 104 від 09 жовтня 2020 року, виданого лікарем КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня , ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3).

За таких підстав, доводи апелянта про неправильність проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушеннями, є безпідставними, а твердження апелянта про такі порушення є маніпулюванням поняттями і судом апеляційної інстанції відхиляються.

Також вина підтверджується Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 104, 09 жовтня 2020 року о 03 год. 00 хв. в КНП ПЦМЛ було проведено лікарем ОСОБА_2 огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,6%0 (а.с.32).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 248 чинного до 13.02.2021, прилад для визначення концентрації парів етанолу у видихуваному повітрі АлКонт 01 см зав.№2901-07 виробник Білорусь. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі ЗВТ) відповідає вимогам МП (ТФАГ 413422.001-02 ФО) з визначенням діапазону (а.с.33).

Відповідно до посвідчення від 01.12.2018 року лікар КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_2 пройшов тематичне удосконалення на базі Прилуцького наркологічного диспансерного відділення ЧПНЛ по темі : «Проведення огляду на предмет виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно наказу МОЗ та МВС від 09.11.2015 р. №1452/753.

Згідно інформації, яка зафіксована на СD-RW диску, саме на зустріч службовому автомобілю рухається автомобіль ВАЗ 21063, після чого службовий автомобіль розвертається і під"їздить до автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , біля якого знаходиться ОСОБА_1 .

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції досліджені, їм надана правильної оцінки.

Твердження апелянта про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки він не згодний з Висновком медичного огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається. Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законів та підзаконних актів. Підстав вважати Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 30.01.2020 р. недопустимим доказом немає.

Твердження апелянта щодо порушення поліцейським процедури направлення та огляду на стан сп`яніння безпідставні, оскільки не проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння на місці, не забороняє проведення огляду водія на стан сп`яніння в медичному закладі, а як видно з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, він добровільно погодився на його огляд на стан сп`яніння саме в медичному закладі.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме унаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко