Справа № 456/4978/21
Провадження № 3/456/2369/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

09 листопада 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

З протоколу серії ДПР18 №054935 від 23.09.2021 року вбачається, що 23.09.2021 о 03 год. 40 хв. в м.Стрий по вул. Сагайдачного, Львівської області, водій ОСОБА_2 передав керування транспортного засобу Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9г ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено «передав свій автомобіль товаришу не знаючи, що він вживав».

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 №054935 від 23.09.2021, не визнав та пояснив, що він передав керування своїм транспортним засобом ОСОБА_3 , оскільки йому не було відомо, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим через необережність, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що освідчували виключно ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 взагалі немає на відеозаписі.

Також до матеріалів справи долучено рапорт інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Й. Ловаса від 23.09.2021 року, згідно якого ОСОБА_2 передав керування транспортного засобу Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, рапорт працівника правоохоронних органів відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747, належить до внутрішніх документів, а відтак, не може вважатися належним та допустимим доказом.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не надано.

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 мав умисел на передачу керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Про те, що ОСОБА_1 передав свій транспортний засіб ОСОБА_3 , не знаючи, що останній вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 зазначив у протоколі серії ДПР18 №054935 від 23.09.2021 року.

З доказів наявних в матеріалах справи, та сукупному аналізі з нормами матеріального права, які зазначено вище, не вбачається, що ОСОБА_1 мав умисел на передачу керування транспортним засобом ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не було відомо про те, що той перебуває в стані сп`яніння, а також жодних ознак сп`яніння у вищевказаного громадянина він не помічав.

Таким чином, зібрані матеріали адміністративного протоколу не містять однозначного підтвердження, що ОСОБА_1 свідомо передав автомобіль для керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а відтак таке виключає склад адміністравтиного правпорушення.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя С. С. Сас