Справа № 366/2361/21
Провадження № 3/366/1774/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби «Млачівка» 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч Житомирської області, громадянна України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2021 року до суду від Відділу прикордонної служби «Млачівка» 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців Державної Прикордонної служби України надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 174394 від 30.08.2021 року, під час стройового огляду між прикордонних нарядів 02.08.2021 року о 08 год. було виявлено техніка-інспектора прикордонної служби «Млачівка» І категорії групи автоматизованих ситсем управління відділення зв`язку відділу прикодордонної служби «Млачівка» І категорії (тип Б) сержанта ОСОБА_1 , який прибув до підрозділу для заступання у прикордонний наряд «Контрольний Пост» КрП «Вільча» із ознаками вживання алкогольних напоїв. За результатами протоколу огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КНП ІСР «Іванківської ЦРЛ» № 130 факт перебування сержанта ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння підтвердився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання». Заяв та клопотань ОСОБА_1 не надіслав.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, судом не встановлений.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає в разі вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення № 174394 від 30.08.2021 року, не відповідає диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Крім того, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився не уповноваженою на те особою. У матеріалах справи наявний Протокол № 130 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 , однак у ньому відсутні відомості щодо ступеню алкогольного сп`яніння (проміле), а також у зазначеному протоколі не встановлено часу огляду ОСОБА_1 .

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а також відсутні свідки, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення, тобто суд не має можливості перевірити наявність обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, ч.3 172-20, 241, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Ю.В. Ткаченко