Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/28/21 Головуючий у суді І інстанції: Коліуш Г.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А,.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особи, яка притягується до відповідальності -

адвоката Журавльова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії, з повною загальною середньою освітою, співмешкає, утриманців не має, працюючого робітником ЗАТ «Укрсервіс-М», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 12.09.2020 року о 12 год. 57 хв. в м. Олександрії по пр. Соборний, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, млява мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 12.09.2020 року о 12 год. 57 хв. в м. Олександрії по пр. Соборний, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 та не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , який за інерцією здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився на заборонений сигнал світлофору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи доведеність вини за ст. 124 КУпАП просить скасувати постанову районного суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити справу в цій частині.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на розгляд справи в суді 07.12.2020 року він не викликався.

Також, з формулювання письмових пояснень свідків достовірно не можливо встановити, саме від чого він відмовився, в чому саме полягала його відмова.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення написано прозвище свідка ОСОБА_2 в той же час коли письмові пояснення надані свідком ОСОБА_3 .

Відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічний засіб.

Також, не можуть бути враховані письмові пояснення свідків, оскільки суд першої інстанції не допитав їх під час судового засідання.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням, оскільки не встановлено особу правопорушника, не встановлено належність транспортного засобу, прізвище свідка не збігається з прізвищем зазначеним в його поясненні.

В матеріалах справи не моє доказів на підтвердження того, що він керував транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вказав, що перебував у шоковому стані після ДТП, при цьому працівники поліції надавали йому документи в яких він розписувався нічого не розуміючи.

Адвокат Журавльов В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду. Доповнив, що відеозапис не є належним доказом, оскільки на ньому зазначено не правильний час.

В суді апеляційної інстанції була допитана свідокОСОБА_4 , яка повідомила суду, що є матір`ю апелянта.

12.09.2020 року після того, як дізналась, що ОСОБА_1 потрапив у ДТП вона разом з сестрою поїхала в лікарню. Близько 15.00 год.В лікарні побачила ОСОБА_1 який був у шоковому стані, у нього був струс мозку та забій грудної клітки, якому робили обстеження.

Згодом, приблизно о 15 год. 45 хв. приїхали працівники поліції та відвезли їх до місця ДТП де ОСОБА_1 ставив свій підпис у документах, які надавали працівники поліції.

Під час того, коли ОСОБА_1 розписувався у документах свідків не було. Також ОСОБА_4 повідомила, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння та він не перебував в сатані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції надала аналогічні пояснення свідку ОСОБА_4 .

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, у разі відмови водія на місці зупинки така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), у разі відмови водія в медичному закладі цей факт засвідчується лише за участі працівника медичного закладу, що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №055247 від 12.09.2020, яким підтверджується, що саме 12.09.2020 року о 12 год. 57 хв. в м. Олександрії по пр. Соборний, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , наявними в матеріалах, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в умовах медичного закладу (а.с. 3-4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.6);

- відеозаписом наявного в матеріалах справи, з якого вбачається, щона місці ДТП працівники поліції підійшли до транспортного засобу ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому за кермом перебував ОСОБА_1 .

Також, на відеозаписі зафіксовано відмова ОСОБА_1 в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, на диску міститься запис на якому працівники поліції роз`яснюють права ОСОБА_1 а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується доводів апеляції стосовно не визнання пояснень свідків неналежним та недопустимим доказом необхідно зазначити наступне.

В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, як пояснення свідків так і дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому пояснення свідків у суду апеляційної інстанції сумнівів не викликає.

Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції та розбіжність в показаннях свідків. Порушення порядку огляду також не було встановлено.

Таким чином враховуючи те, що на відеозаписі зафіксований порядок огляду ОСОБА_1 , який в свою чергу повністю збігається з поясненнями свідків, апеляційний суд залишає без задоволення доводи стосовно не визнання пояснень свідків неналежним та недопустимим доказом.

Також не можуть бути враховано доводи апеляції стосовно не правильного зазначення прізвища ОСОБА_2 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях свідка та в акті огляду вказаний свідок зазначений, як ОСОБА_2 .

Доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що відеозапис є неналежним доказом не може бути прийнято до ували оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Не правильне зазначення часу не можу бути підставою для визнання відеозапису неналежним доказом, оскільки вказаний запис повністю узгоджується з письмовими поясненнями свідків наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Сам ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції не заперечував, що вказаний відеозапис здійснено 12.09.2020 в день скоєння ним ДТП.

Разом з тим, необхідно додати, що в матеріалах справи наявний відеозапис, переглядаючи який можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та у присутності свідків дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, розбіжність у часі вказаному в протоколі та часі, що міститься на записі не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки це логічно пояснюється технічними особливостями роботу пристрою, який може не співпадати з точним часом у зв`язку з некоректною роботою акумуляторної батареї, у разі розряджання якої збивається дата .

Доводи апеляції ОСОБА_1 та його захисника Журавльова В.Ю. стосовно відсутності свідків під час його огляду на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та спростовуються відеозаписом на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці та і в умовах закладу охорони здоров`я.

При цьому, не може бути підставою для визнання ОСОБА_1 невинуватим з підстав того, що останнього з лікарні привезли працівники поліції для підписання протоколу після зібрання матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки вказані дії працівників поліції у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції не є порушенням порядку огляду. Крім того, ОСОБА_1 було доставлено до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису необхідно зазначити про те, що працівники поліції є правомірними оскільки вони турбувалися за життя ОСОБА_1 постійно запитували його як він себе почуває, чи потрібно йому швидка допомога чи в нього щось болить та з метою унеможливлення настання тяжких наслідків в результаті отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень в результаті ДТП направили його для закладу охорони здоров`я, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляції ОСОБА_1 та його захисника Журавльова В.Ю. стосовно того, що в результаті ДТП ОСОБА_1 перебував у шоковому стані та не зовсім розумів необхідність проведення огляду на стан сп`яніння, як підстава для визнання його відмови не дійсною, судом апеляційної інстанції не може бути враховано, Адже з відеозапису наявного в матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається

ОСОБА_1 на питання працівників поліції чи йому потрібна медична допомога і як він себе почуває відповідав що не потрібна та має задовільний стан. На думку суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 відмовляючись від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повністю усвідомлював свої дії.

Також, судом апеляційної інстанції не може бути враховано доводи апеляції ОСОБА_1 та його захисника Журавльова В.Ю. стосовно того, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння з посиланням на показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки у відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за ст. 130 КУпАП наступає у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння так і у разі відмови у проведенні такого огляду.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, не можу бути враховано оскільки причиною направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння є встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 після вчинення ним ДТП, яке мало місце 12.09.2020 року в м. Олександрії по пр. Соборний.

А тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 повністю визнаються обставини вчинення ДТП, яке мало місце 12.09.2020 року в м. Олександрії по пр. Соборний суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням судом апеляційної інстанції не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений у відповідності до вимог КУпАП.

Твердження апеляції про розгляд справи ОСОБА_1 за наявності клопотання про відкладення та без належного повідомлення останнього про розгляд справи не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про отримання ним судової повістки в електронній формі за допомогою SMSповідомлення., відповідно до якої останній просить надсилати йому судові повістки на мобільний номер телефону (а.с. 5).

В Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області справа призначалась до розгляду на 28.09.2020 ОСОБА_1 в судове засідання 28.09.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою засобів доставки SMS. Однак, від в ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судовий розгляд справи було відкладено до 22.10.2020 року. Однак, від

ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На розгляд справи, призначений на 12.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився та також подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання призначене на 07.12.2020 року ОСОБА_1 також не з`явився та подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Окремої уваги заслуговує клопотання ОСОБА_1 від 07.12.2020 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого останній просить розглянути справу без його участі і участі його захисника.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді, почав вчиняти дії спрямовані на затягування розгляду справи та зловживаючи свої правами намагався ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги ОСОБА_1 стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості.

Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді Нероді О.Г. забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, ОСОБА_1 будь яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надав.

А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 та його захисника за наявності його заяви про відкладення розгляду, оскільки поведінка ОСОБА_8 спрямована на затягування розгляду справи.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість особисто або через свого представника подіти до суду першої інстанції письмове клопотання у якому навести докази та мотиви стосовно своєї невинуватості.

Не можуть бути враховано доводи ОСОБА_1 стосовно його не повідомлення в судове засідання на 07.12.2020 оскільки в матеріалах справи наявна довідка про доставку SMS 02.12.2020 о 11 год. 05 хв. (а.с. 60), яким ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи. При цьому ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про свідчить подане ним клопотання про відкладення розгляду справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук