ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., за участю адвоката Білої У.М. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 19 листопада 2020 року о 14 год. 50 хв. по вул. Незалежності, що в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C 220», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на бетонний міст ж/д переїзду, транспортний засіб отримав пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 19 листопада 2020 року о 14 год. 50 хв. по вул. Незалежності, що в с. Чагор Глибоцького району

ЄУНСС: 715/2633/20 Головуючий у 1 інстанції: Маковійчук Ю. В.

НП: 33/822/52/21 Суддя-доповідач: Струбіцька О.М.

Категорія: ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП

Чернівецької області керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C 220», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

На вказану постанову адвокат Біла У.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі.

Вважає, що постанова районного суду ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а також судом першої інстанції належним чином не були досліджені докази у справі, які спростовують вину ОСОБА_1 .

Посилається на те, що протокол складений з порушенням, а відомості, які в ньому зазначені не відповідають дійсності, так, як ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. На момент приїзду патрульних за кермом автомобіля уже ніхто не знаходився, тому немає доказів того, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Апелянт стверджує, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є небгрунтованим, оскільки на відеозаписах з нагрудних бодікамер працівників поліції особа водія не встановлена, суд жодних дій по з`ясуванню обставин не вчиняв, свідків до суду не викликав, факт перебування за кермом автомобіля саме ОСОБА_1 не встановив.

Крім того, вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2020 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке станом на 19.11.2020 року не охоплювались чинною диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому не утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», так відповідно до п.171 ч.2 даного закону керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння включено в ст. 286-1 КК України.

Таким чином, керуванням транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з 01.07.2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність, на підставі вище викладеного вважає, що притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за даних обставин є неможливим.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення адвоката Білої У.М. в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, та просила їх задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, дослідивши наявний відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції апеляційний суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП необхідною умовою, є безпосередня участь у дорожньому русі, в даному випадку, керування особою транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні письмові пояснення понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.11.2020 року засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, на відеозаписі їх не зафіксовано, та до апеляційного суду для дачі пояснень не з`явилися.

З переглянутого відеозапису нагрудних камер працівників поліції, що долучений до матеріалів даного адміністративного провадження, вбачається, що він триває 1 хвилину 24 секунди, є неповним та не відображає всіх подій, на даних відеозаписах не міститься факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C 220», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » та правопорушення, що зі слів працівників поліції здійснено водієм даного транспортного засобу.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг, крім того п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Згідно п.3.3. вказаної Інструкції, нагрудна відеокамера повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь якому контакті з особою.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні право рушення, визначених ст.255 КУпАП.

Апеляційним судом повідомлено органи поліції про розгляд адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , спростувань щодо наявних матеріалів справи апеляційному суду не надано.

Апеляційний суд не може перебирати на себе обов`язок поліції передбачений ст. 251 КУпАП щодо збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року, висновки якого є обов`язковими до застосування при розгляді справ судами.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 252 КУпАП на суд покладається оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, але на суд не покладено обов`язок щодо збирання доказів.

З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки немає доказів на спростування його доводів.

Постанова районного суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Білої У.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року - задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду /підпис/ О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

28.01.2021 року

(дата засвідчення копії)