3/310/4273/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карткиплатника податків невідомий, іншими даними суд не володіє,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 26 жовтня 2021 року приблизно о 11 годині 49 хвилин ОСОБА_2 , являючись посадовою особою (перевізником) не забезпечив користування водієм, при перевезенні пасажирів, засобами індивідуального захисту, чим порушив п.3 п.п.15 Постанови КМУ №1236 від 11.10.2021 року №1066.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_2 свою провину не визнав та пояснив суду, що він є фізичною особою-підприємцем та займається перевезенням пасажирів. Стверджує, що на його водія, який керував маршрутним таксі, поліцейські склали постанову за те, що нібито водій керував маршрутним таксі без маски. В наслідок цього поліцейські склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за те, що він не забезпечує водіїв, які на нього працюють засобами індивідуального захисту. Зауважив, що всім своїм водіям він постійно видає засоби індивідуального захисту, дезінфікуючі засоби та постійно проводить з ними роз`яснювальні бесіди з приводу дотримання виконання обмежень пов`язаних з карантином.

Вислухавши пояснення притягнутого, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.

В адміністративному протоколі вказано, що ОСОБА_2 порушив п.п.15 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 є фізичною особо-підприємцем.

Так, п.п.15 п.3 Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється проведення в закладах освіти масових заходів (вистав, свят, концертів) за участю здобувачів освіти з більше ніж однієї групи (класу) та за присутності глядачів (відвідувачів);

Маршрутні таксі, які належать ОСОБА_2 та в якими перевозяться пасажири до закладів освіти та масових заходів (вистав, свят, концертів) ніякого відношення не мають.

В матеріалах справи мається лише письмове пояснення ОСОБА_2 від 27.10.2021 року, в якому ОСОБА_2 пояснює, що всі його водії забезпечені всіма необхідними засобами захисту та чому його водій ОСОБА_3 приспустив маску з лиця йому невідомо; витяг з повідомлення на номер 102, про те, що 26.10.2021 року о 13 годині 38 хвилин за адресою: м. Бердянськ, пр.. Західний, буд.4, працівник ГРПП повідомив, що зупинено транспортний засіб РУТА , державний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_3 , який здійснював перевезення пасажирів без вдягнутих засобів індивідуального захистку, а саме маски чи респіратора; постанова про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2021 року відносно ОСОБА_3 .

Будь яких інших письмових доказів до матеріалів справи не долучено.

Інших доказів вчинення ОСОБА_2 порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у справі немає.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі Karelin v.Russia заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому відповідно до положень ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_2 дійсно порушив обмеження п.п.15 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова