Справа № 428/9899/21
Провадження №3/428/2294/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участю секретаря Казюк Л.Г..

розглянувши матеріали, які надійшли з Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Новоайдарським РВ ГУМВС України в Луганській області 12.06.2012 року, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 713790 від 13.10.2021 встановлено, що 13.10.2021 о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, у зв1язку із вживанням матір`ю алкогольних напоїв не відвідує школу, вдома антисанітарні умови, відсутність їжі для дитини, не займається вихованням та розвитком дитини.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, однак до суду для надання пояснень не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надала. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 .

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_2 органом поліції були надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 713790 від 13.10.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , заява ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, рапорт щодо реєстрації у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 13.10.2021, свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.07.2021 по справі №428/4355/21, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 713790 від 13.10.2021 встановлено, що 13.10.2021 о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, у зв`язку із вживанням матір`ю алкогольних напоїв не відвідує школу, вдома антисанітарні умови, відсутність їжі для дитини, не займається вихованням та розвитком дитини.

Дії ОСОБА_2 співробітником Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Разом із тим, суду не надано доказів, які б підтверджували факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_2 кваліфікуючої ознаки повторного протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд не може прийняти до уваги долучену до матеріалів справи постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.07.2021 по справі №428/4355/21, роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки вказана постанова є образом електронного документа, тобто піддавалась процедурі знеособлення. З огляду на викладене не можливо ідентифікувати, що зазначене судове рішення по справі про адміністративне правопорушення №428/4355/21 складено відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, співробітником Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Сергієнко О.О., не перевірено факт вчинення ОСОБА_1 повторного протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до помилкової кваліфікації діяння ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та передчасного складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова