Справа №585/1709/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/12/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/1709/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2020, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Цимбала В. І.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, оскільки вона орендує лише частину приміщення, де і здійснює свою підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, власником кафе не являється, протокол про адміністративне правопорушення складений за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а постановою суду вона притягнута за ст. 44-3 КУпАП, протокол складений з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, суддя проігнорувала клопотання про допит свідка, долучений до матеріалів справи відеозапис підтверджує її невинуватість та є при цьому недопустимим доказом, а письмові докази є нерозбірливими.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2020 ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ФОП « ОСОБА_4 » (гр. ОСОБА_3 ), яка являється власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , не припинив роботу даного закладу 12.07.2020 після 23:00, чим порушила правила карантину, встановлені п. п. 16 п. 3 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 08.07.2020 № 588).

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та її захисника Цимбала В. І., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 660295 від 14.07.2020, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що 12.07.2020 ОСОБА_3 не припинила роботу кафе, власником якого вона є, після 23:00, чим порушила правила карантину, встановлені підпунктом 16 п. 3 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 (із змінами, внесеними постановою КМУ від 08.07.2020 № 588) і відповідно вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, висновки судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП (в ред. ЗУ № 530-IX від 17.03.2020) адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України» Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НП чи підзаконних НПА, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, зокрема до підпункту 16 п. 3 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 (в ред. постанови КМУ від 08.07.2020 № 588), згідно якого на період дії карантину зобороняється робота після 23-ї та до 7-ї години, зокрема, суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), на який у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання.

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 660295 від 14.07.2020 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення щодо карантину людей (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів). Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у ході апеляційного розгляду справи категорично заперечила та пояснила, що вона зареєстрована як ФОП та здійснює роздрібну торгівлю переважно алкогольними напоями, при цьому вона орендує частину нежитлового приміщення площею 30 кв. м. по АДРЕСА_2 . У своїй підприємницькій діяльності вона не має найманих працівників і працює особисто. Також за вказаною адресою приміщення площею 132,6 кв. м. орендує ФОП ОСОБА_5 . 11.07.2020 вона працювала до 20:00, а 12.07.2020, коли прийшла на роботу, наймані працівники ФОП ОСОБА_5 повідомили їй, що ввечері приходили працівники поліції та сказали зачинити кафе, а також, що власника викликають до відділу поліції. ОСОБА_5 пішов до Роменського ВП, однак там йому сказали щоб прийшла саме вона. 14.07.2020 вона прийшла до відділення поліції, де відносно неї склали протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_6 (працівник поліції ДОП СП Роменського ВП) надав показання, згідно яких у липні 2020 р. йому були передані матеріали за фактом виявлення порушення карантинних обмежень у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке працювало після 23:00. Ним було встановлено, що власником вказаного закладу є ОСОБА_3 , яку він викликав і склав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

Решту зібраних доказів у справі становлять письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , який неодноразово викликався у встановленому законом порядку до апеляційного суду з метою надання показань безпосередньо в судовому засіданні для об`єктивного з`ясування обставин справи, але до суду він так і не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив, а також відеозапис, на якому зафіксовано, що невідома особа, яка здійснює зйомку, заходить у приміщення будівлі та намагається з`ясувати у інших невідомих осіб, які знаходяться за прилавком, чому заклад працює після 23:00, після чого наказує з`явитися до відділення поліції та уходить.

Виходячи з усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 25.04.2013 у справі «Еркапіч проти Хорватії» (Erkapic v. Croatia), заява № 51198/08) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», апеляційний суд вважає, що безпосередні показання ОСОБА_3 в апеляційному суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення істини у справі та факту винуватості/невинуватості останньої у порушенні правил щодо карантину людей.

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ відповідно вимог ст. 252 КУпАП, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 660295 від 14.07.2020 складений без дотримання вимог закону, оскільки наявні в матеріалах справи докази не підтверджують ті обставини та факти, доведення яких має суттєве значення для встановлення наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, що 1) власником кафе «Джин» є саме ОСОБА_3 (суб`єктивна сторона) і 2) вказаний заклад здійснював свою роботу із порушеннями правил карантину (об`єктивна сторона). При цьому апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що у разі виявлення працівниками поліції факту порушення карантинних обмежень, зокрема роботи кафе після 23:00, останніми на виконання свого обов`язку (ч. 2 ст. 251 КУпАП) мали б бути зібрані відповідні докази (відібрані пояснення у працівників кафе, відвідувачів закладу та інших свідків, здійснена безперервна відеозйомка з фіксацією усіх фактичних обставин, які б свідчили про роботу закладу тощо) та долучені до протоколу на підтвердження факту вчинення правопорушення, якщо таке дійсно мало місце. Вартими уваги є також ті обставини, що після того, як працівники поліції нібито виявили правопорушення, протокол був складений не одразу безпосередньо на місці його вчинення, а лише через два дні та вже зовсім іншою службовою особою НП ДОП ОСОБА_6 , який взагалі не був присутній 12.07.2020 у кафе разом із вказаними співробітниками поліції.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові, що узгоджується і з практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і у постанові судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_3 умисних дій, направлених на порушення підпункту 16 п. 3 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 (в ред. постанови КМУ від 08.07.2020 № 588).

Крім того, дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вказаних правил щодо карантину людей, суддя суду першої інстанції на власний розсуд у своїй постанові змінила зміст протоколу в частині нормативного акта, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення (з ч. 1 ст. 44-3 на ст. 44-3 КУпАП), не навівши з цього приводу жодних мотивів, що також завадило ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Згідно правової позиції ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2020 відносно ОСОБА_8 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в ред. ЗУ № 530-IX від 17.03.2020).

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.