Номер провадження: 33/813/1450/21
Головуючий у першій інстанції Позняк В.С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

19.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., вивчивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ювченка Андрія Васильовича про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 13.09.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Судове засідання призначено на 23.11.2021 року на 11 год. 30 хв.

До початку розгляду справи у суді апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 адвоката Ювченка А.В. 15.11.2021 року надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відео конференції за допомогою Easycon, яка вмотивована територіальної віддаленістю, та тим, що на території України діють жорсткі карантинні заходи для запобігання поширенню COVID-19, та м.Херсон входить до «червоної зони».

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист встановлене статтею 55 Конституції України не може обмежуватись навіть за умови оголошення карантину.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Так, згідно частини 1 статті 6 Конвенції закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

У статті 6 Конвенції передбачається право кожної людини на те, що розгляд її справи буде відбуватися публічно. Публічний характер розгляду справи спрямований на захист особи від таємного, не підконтрольного суспільству відправлення правосуддя. З іншого боку, публічність є важливим інструментом, який сприяє зміцненню довіри до діяльності судової системи. Вимога публічності поширюється як на процес розгляду справи, так і на проголошення судового рішення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (§44 Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Враховуючи необхідність забезпечення права на доступ до правосуддя, рівність учасників процесу перед законом і судом, з метою забезпечення своєчасного розгляду цивільної справи, суд вважає за необхідне провести судове засідання в режимі відеоконференції за участі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст. 270 КУпАП, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ювченка Андрія Васильовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке призначено на 23 листопада 2021 року о 11 год. 30 хв. - задовольнити.

Провести судове засідання у режимі відео конференції за допомогою Easycon.

Зобов`язати учасників справи подати скановані копії документів, що посвідчують особу учасника або його представника для встановлення повноважень, письмових заяв і клопотань, письмових доказів засвідчених електронним цифровим підписом за один робочий день до проведення судового засідання.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду сторонам необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

Попередити учасників справи про необхідність забезпечення участі у конференції з приміщення, яке б виключало наявність сторонніх звуків (шуму) та в охайному вигляді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда