Справа № 557/1693/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Д.В. Пацко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності на підставі протоколу серії ВАБ №635507 від 14 жовтня 2021 року, в якому зазначено, що 14 жовтня 2021 року близько 21 години 05 хвилин, на вул. Рівненська 76Б, що в смт Гоща, Рівненська область на території де встановлено «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, ОСОБА_1 будучи суб`єктом господарювання обслуговував відвідувачів, перебував без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушив підпункт 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2020 року №1236.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином.

Адвокат Андріюк С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання подав заперечення, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 не обслуговував клієнтів без засобів індивідуального захисту, оскільки таких клієнтів в закладі не було, при цьому зазначає, що при собі мав захисну маску, проте її зняв, для того, щоб приготувати кальян, що передбачає процес розкурювання.

Зазнає, що працівниками поліції ні при складенні протоколу, а ні до матеріалів справи, направлених до суду, не надано жодного доказу інкримінованого щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та посилаючись на ст. 62 Конституції України, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши заперечення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що визначено ст. 7 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування, що визначено ч. 1 ст. 251 КУпАП, у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суддею враховується, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

У протоколі про серії ВАБ №635507 від 14 жовтня 2021 року, інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_1 порушено підпункт 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2020 року №1236.

Однак, суддею звертається увага, що підпункт 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2020 року №1236 (в редакції яка діяла станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2021) виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 16.06.2021.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не зазначено, яку конкретну норму Постанови КМУ від 03 грудня 2020 року №1236 порушив ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на припущеннях поліцейського та не підтверджуються будь якими доказами, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Долучена до протоколу про адміністративне правопорушення копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця та ліцензія на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями підтверджує лише те, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та платником податку.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №635507 від 14 жовтня 2021 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

Суддею звертається увага на те, що з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява №926/08), відповідно до якого суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

У зв`язку з цим, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Пацко