Житомирський апеляційний суд
Справа №288/432/18 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( в постанові суду першої інстанції ОСОБА_1) на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 31 березня 2018 року о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 в смт. Попільня по вул. Фомічова, керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 211 д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 08.05.2018р. скасувати, постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вказує, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам законодавства, висновки суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення зроблені передчасно, без дотримання судом при розгляді даної справи вимог ст.ст.251-252 КУпАП, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності, з порушенням права на захист.

Послався на те, що суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи, не звернув уваги на недоліки, що є у матеріалах справи, та не повернув матеріали на доопрацювання, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення містяться не точності, а саме замість його прізвища ОСОБА_1 вписано інше прізвище ОСОБА_1 , та ряд інших недоліків.

Зазначає, що суд першої інстанції не викликав та не допитав свідків, які записані в протоколі, а лише обмежився їх письмовими поясненнями.

Вказує, що в день складання протоколу йому зателефонували та попросили перепаркувати автомобіль, який залишив на узбіччі проїжджої частини по вулиці Фомічова біля будівлі відділення Попільнянської поліції, у зв`язку з технічними несправностями автомобіля, що унеможливили його подальший рух. Коли він прибув, працівники поліції запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер», на що погодився. Результати обстеження працівниками поліції були занесені до протоколу про адміністративне правопорушення. На запитання працівників поліції чи вживав алкоголь, відповів, що не вживав, однак, працівники поліції порадили у графі пояснення написати, що « Вчора пив горілку, зобов`язуюсь не керувати до повного витвереження». При цьому, копії протоколу не надали.

Вказує, що суд першої інстанції в порушення ст.277-2 КУпАП про розгляд справи призначений на 08 травня 2018 року його не повідомив та розгляд справи провів за його відсутності. Зазначає, що подане клопотання про залучення до справи його представника, яке було подане його представником, задоволено не було, внаслідок чого порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 08.05.2018р. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що розгляд справи відбувся без його участі, оскільки суд першої інстанції належним чином не повідомив його про час та місце судового розгляду справи. Про існування оскаржуваного рішення дізнався з постанови від 13.11.2020 р. Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби та в подальшому звернувся до Попільнянського районного суду з клопотанням про надання копії оскаржуваного рішення, яке отримав 04.12.2020 р. Після чого було подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

На електронну адресу апеляційного суду ОСОБА_1 надіслав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе, розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали та докази, наявні в адміністративній справи, зміст постанови суду першої інстанції відповідно до вимог ст.294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 036085 від 31.03.2018 року, відповідно до якого 31 березня 2018 року о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 в смт. Попільня по вул. Фомічова, керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 211 д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, в присутності двох свідків у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер», результат якого показав 0.57 проміле чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.2).

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - начальником СРПП №1 Попільнянського ВП БУПП в Житомирській області капітаном поліції - Ціхин О.М. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав (а.с.2).

Вина ОСОБА_1 також підтверджується його письмовими поясненнями написаними ним особисто в графі «пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а саме: « вчора пив горілку, зобов`язуюсь не керувати до повного витверезіння» (а.с.2).

Посилання апелянта на те, що вказані пояснення написані за порадою працівників поліції не знайшли свого підтвердження, матеріалами справи не спростовуються, а апелянтом не доводяться жодним доказом.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта щодо не вручення працівниками поліції вказаного протоколу, та такими, що не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того зазначені доводи також ним не доводяться жодним доказом, є лише твердженням самого апелянта, зауважень щодо цього в протоколі ним не зазначено.

Також апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на недоліки, що є у матеріалах справи, та не повернув матеріали на доопрацювання в зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться не точності, а саме замість його прізвища « ОСОБА_1 » зазначено інше прізвище « ОСОБА_1 », та ряд інших недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції прийнято рішення на підставі тих документів, які наявні в матеріалах справи. Так в матеріалах справи наявна копія посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_1 » (а.с.5). Крім того апеляційний суд звертає увагу, що під час складання адміністративних матеріалів відносно нього працівники поліції зазначали заме прізвище « ОСОБА_1 » згідно посвідчення водія на його ім`я, та будь - яких заперечень щодо невірності її написання останнім в жодному документі не зазначав, хоча відповідно до паспорту громадянина України його прізвище є « ОСОБА_1 ». При цьому апелянт не заперечує того, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме відносно нього.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 31 березня 2018 року, результат тесту - 0,57 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.1).

Висновок суду підтверджується також Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальний технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6810» від 31 березня 2018 року, результат якого показав позитивну пробу- 0,57 проміле. Вказаний акт складено інспектором СРПП №3 Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції - Іткіним Р.В. за участю свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які засвідчили своїми підписами вказаний результат. В графі «з результатами згоден» ОСОБА_1 будь - яких заперечень чи пояснень не надав та проставив свій підпис (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були запрошені працівниками поліції для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, після продування останнім приладу «Драгер», результат показав 0,57 проміле (а.с.4).

Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не були допитані у судовому засіданні, є неспроможними та суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Суд першої інстанції, дослідивши письмові пояснення вказаних свідків та інші докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості відповідно до вимог ст.252 КУпАП, та дійшов до висновку, що пояснення свідків є належними та допустимими доказами, які узгоджуються з іншим доказами у справі та доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними та такими що спростовуються сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, яким як судом першої так і апеляційної інстанції надано відповідну оцінку. Такого факту при складанні протоколу та інших документів по справі ОСОБА_1 не заперечував, а така версія події з`явилася лише на стадії апеляційного розгляду справи, і апеляційний суд розцінює її як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає неспроможними також і доводи апеляційної скарги стосовно порушення під час розгляду справи судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи щодо нього. Відповідно до наявного в матеріалах справи корінця рекомендованого повідомлення, яке ОСОБА_1 отримав особисто(а.с.9), він був повідомлений про судове засідання 17.04.2020. В подальшому на адресу суду ОСОБА_1 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з пошуком захисника(а.с.10). Вказане клопотання правопорушника було задоволено судом, розгляд справи було перенесено на 08.05.2018. та повідомлено про це ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 17.04.2018р.(а.с.11). На адресу суду першої інстанції ОСОБА_1 в день розгляду справи надіслав клопотання про залучення фахівця в галузі права ОСОБА_6 та просив розглянути вказане клопотання за його відсутності.(а.с.13). Крім того в додатку до вищезазначеного клопотання ОСОБА_1 додає доручення від 07.05.2018 року відповідно до якого ОСОБА_1 надав доручення ОСОБА_6 для особистого представлення інтересів ОСОБА_1 при розгляді справи.

Вказаний довод був предметом розгляду в суді першої інстанції, якому суд надав належну оцінку, мотивувавши її в оскаржуваному рішенні, з чим погоджується й апеляційний суд.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що до вказаного доручення не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_6 за законом має право на надання правової допомоги, взагалі є фахівцем в галузі права. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в судове засідання 08.05.2020 не з`явилися, не надали суду жодних письмових пояснень, доказів своїх можливих заперечень тощо.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції врахована практика ЄСПЛ та вимоги ч.2 ст.268 КУпАП та з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнав причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними та розцінив його неявку як намагання уникнути відповідальності за допущене правопорушення та затягування строків розгляду справи. З урахуванням цього дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за його відсутності. З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд вважає за необхідне погодитися.

Звертає на себе також увагу те, що заперечуючи проти обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції, свою вину у вчиненні правопорушення, ОСОБА_1 до своєї апеляційної скарги не додав жодного додаткового доказу на підтвердження своїх заперечень, в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, можливої участі захисника в своїх інтересах не забезпечив, будь-яких клопотань не заявляв.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та із врахування його безальтернативності, передбаченої санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 (в постанові суду першої інстанції ОСОБА_1 ) строк на апеляційне оскарження постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (в постанові суду першої інстанції ОСОБА_1 ) залишити без задоволення.

Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 (в постанові суду першої інстанції ОСОБА_1 ) за ч.1ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: