Справа № 352/901/21
Провадження № 33/4808/683/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГРИНЬКІВ Д. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

19 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова Вадима Юрійовича на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та

в с т а н о в и в :

1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено 17000 грн штрафу, позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік за те, що він 04.05.2021 в 19 год. 06 хв. по вул. Шевченка в с. Вільшаниця керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

2. Доводи апеляційної скарги:

- постанова незаконна та необґрунтована;

- розгляд справи відбувся незаконно, матеріали справи та складений протокол містять у собі чисельні порушення;

- відеозапис не може бути достовірним доказом, так як він переривається;

- працівники поліції чинили психологічний тиск на ОСОБА_1 , внаслідок якого фактично змусили перепаркувати транспортний засіб;

- направлення на огляд в медзаклад складено без ОСОБА_1 , тому долучено до матеріалів справи незаконно;

- суд не вправі посилатись на письмові пояснення свідків, оскільки вони не надали показань в судовому засіданні під присягою;

- в матеріалах провадження відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом;

- ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення винним себе не вважає;

- зсилаючись на практику ЄСПЛ апелянт наголошує, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен у подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

3. Провадження апеляційного суду.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності та захисника. Просив задовольнити апеляційну скаргу.

4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи апелянта з приводу змісту протоколу безпідставні.

Апелянт оскаржує постанову, не заперечуючи факту керування транспортним засобом, а стверджуючи, що працівники поліції шляхом психологічного тиску на ОСОБА_1 фактично змусили останнього перепаркувати транспортний засіб.

Письмові пояснення свідків суд до уваги не бере, оскільки вони не допитані в суді.

Однак, апеляційний суд констатує, що в матеріалах справи достатньо даних для висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Згідно даних оглянутих відеофайлів долученого до матеріалів провадження відеодиску (а.с. 7), підтверджено факт руху транспортного засобу, його зупинку, підтвердження особи водія ( ОСОБА_1 ), недвозначну добровільну відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі та факт ознайомлення ОСОБА_1 працівником патрульної поліції з його правами.

Отже, підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від запропонованого патрульними поліцейськими огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медзакладі.

Дані, зафіксовані працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються з викладеним. Підстав вважати їх неправдивими, сфальшованими у апеляційного суду немає з огляду на відсутність будь-яких скарг ОСОБА_1 з цього приводу в матеріалах провадження.

Даних, які б свідчили про психологічний тиск, про неправомірність вимоги пройти огляд, про неправомірні дії працівників поліції чи будь-які інші порушення ними їх посадових матеріали провадження не містять.

Щодо доводів апелянта з приводу того, що в матеріалах провадження відсутня довідка про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то протокол про адміністративне правопорушення, підписаний останнім власноручно (а.п. 1), містить інформацію про те, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, а транспортний засіб передано під керування громадянина ОСОБА_2 , що стверджено підписом.

Інші доводи апелянта правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування законного та обґрунтованого судового рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова Вадима Юрійовича залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова не оскаржується.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв