Справа № 683/2870/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., при секретарі Добранській М.О., з участю прокурора Попадюка М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працює на посаді помічника лісничого Антонінського лісництва ДП «Старокостянтинівське лісове господарство», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи наказом директора ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» № 5-К від 03 січня 2020 року звільнений 10 січня 2020 року з посади помічника лісничого Антонінського лісництва ДП «Старокостянтинівське лісове господарство», являючись відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин 09 червня 2021 року подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, яку був зобов`язаний подати в термін до 01 квітня 2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину за обставин інкриміваного правопорушення. Повідомив, що знав про необхідність подати декларацію про доходи за період після звільнення, однак в силу життєвих обставин не спромігся цього зробити, оскільки з вересня 2020 року по 04 квітня 2021 року перебував за кордоном в Польщі. Після повернення в Україну помилково вважав, що подати дану декларацію вже неможливо, тому лише після отримання листа від НАЗК подав її 09 червня 2021 року. Вказав, що 01 липня 2021 року знову працевлаштувався на посаду помічника лісничого Антонінського лісництва ДП «Старокостянтинівське лісове господарство».

Крім того, винуватість ОСОБА_1 об`єктивно підтверджена сукупністю досліджених судом доказів.

Наказом директора ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» № 5-К від 03 січня 2020 року ОСОБА_1 звільнений 10 січня 2020 року з посади помічника лісничого Антонінського лісництва ДП «Старокостянтинівське лісове господарство».

Наказом директора ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» № 83-К від 30 червня 2021 року ОСОБА_1 01 липня 2021 року прийнято на посаду помічника лісничого Антонінського лісництва ДП «Старокостянтинівське лісове господарство».

ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений із вимогами Закону України № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року «Про запобігання корупції», зокрема ст. 45 Закону України «Про запобігання корпуції», що стосується подання декларації особами, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, про що 06 січня 2020 року особисто підписав повідомлення про ознайомлення.

Так, із скріншоту з офіційного сайту «Єдиний державний реєстр декларацій» встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення (10 січня 2020 року) 09 червня 2021 року о 11:20.

Згідно з п.1 Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 №976, державна лісова охорона є правоохоронним органом та діє у складі Держлісагенства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенства.

Відповідно до додатку до указаного положення, до посадових осіб державної лісової охорони серед інших належать: керівник, головний лісничий, головний мисливствознавець, начальник відділу (сектору) лісового господарства та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору), спеціалісти відділу (сектору) мисливського господарства всіх категорій, лісничий, державний районний мисливствознавець, мисливствознавець, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу, начальник лісової пожежної станції, старший єгер та єгер державного лісогосподарського (лісомисливського) підприємства, державного мисливського господарства.

Відповідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1 п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно і без поважних причин подав декларацію за 2020 рік.

Відповідно положення статей 33-35 КУпАП суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як особа ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Повне визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні та щире каяття, враховуються судом обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, встановленому в санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та вважає, що саме це адміністративне стягнення та його розмір буде достатнім засобом виховання особи та запобігатиме вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 454 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 172-6, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 грн. судового збору.

Суддя