Номер справи 220/82/21
Номер провадження 3/220/102/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Розівського відділення поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працює, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, інвалідність не встановлена, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягався,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102539 від 27.12.2020 року, 27.12.2020 року о 16-00 год. громадянин ОСОБА_1 керуючи т/з ВАЗ 2121 по вул. Визволителів, б. 6 смт. Розівка (напроти Центрального стадіону) перед зміною напрямку руху водій не врахував дорожню обстановку (ожеледицю), тому не зміг постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (бар`єри) огорожі. Матеріальна шкода завдана громадянину ОСОБА_2 та службі автомобільних доріг в Запорізькій області. Водій порушив п. 12.1., п. 10.1. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив, що 27.12.2020 року о 16-00 год. рухався по вул. Визволителів, б. 6 в смт. Розівка, так як була на дорозі ожеледиця він не зміг контролювати рух свого автомобілю та перевернувся на повороті, також зазначає, що його осліпила фура. Пояснив, що автомобіль на якому він рухався ВАЗ 2121 днз. НОМЕР_2 належить його другові ОСОБА_3 . Який на даний час не має до нього претензій. Щиро розкаявся у скоєному, завірив суд, що більше такого не допустить. На фіксації судового процесу не наполягав.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, згідно досліджених судом доказів, порушення вказаних вимог ПДР України в діях ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102539 від 27.12.2020 р., ОСОБА_1 інкримінується, що перед зміною напрямку руху водій не врахував дорожню обстановку (ожеледицю), тому не зміг постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (бар`єри) огорожі (а.с.3), проте не зазначено, з якою саме швидкістю руху рухався ОСОБА_1 , яка швидкість була встановлена на даній конкретній ділянці дороги-місця ДТП, що дало би можливість встановити факт наявності чи відсутності порушень вимог п. 12.1 ПДР України в його діях. Інші докази порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України суду не надані та у протоколі не зазначені.

Відповідно до положень п. 10.1 Правил дорожнього руху, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У той же час у матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ДТП сталась на момент початку руху, перестроювання чи зміни напрямку руху ОСОБА_1 .

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте, в фабулі протоколу не зазначено які саме були спричинені пошкодження.

Як вбачається зі схеми місця ДТП від 17.12.2020 р. вказано, що було пошкодження транспортного засобу (передній бампер, деформація переднього лівого крила та двері, дзеркало заднього виду). Проте, вказаний доказ не зазначено у графі «додатки» до протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог п. 9,15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 №1376. Проте, оскільки як ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні факт складання даної схеми та факт їх підпису в ній, в описі документів, які додаються до справи, такий доказ зазначено, підстави для визнання такого доказу недопустимим відсутні.

Оцінюючи вказані пояснення, як письмові, так і надані в судовому засіданні, суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях адміністративного правопорушення є правдивими, логічними, такими, що чітко відображають хронологію подій.

Таким чином, дослідивши надані суду докази та вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , суд вважає не доведеним порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 10.1 ПДР України. Саме по собі часткове визнання вини ОСОБА_1 не може бути достатнім доказом складу адміністративного правопорушення у його діях, що відповідатиме положенням ст. 62 Конституції України.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки не доведена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

Встановлені судом обставини є достатніми для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за 124 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач