КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/35336/18 Головуючий у 1 інстанції: Антонюк М.С.

Провадження №33/824/5220/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 листопада 2021 року Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн 40 коп.

Не погоджуючись з постановою суду 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року.

Клопотання про поновлення строку обґрунтовувала тим, що про оскаржувану постанову вона вперше свідомо дізналася 07 жовтня 2021 року. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення (04 вересня 2018 року) вона не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними, оскільки з 19 січня 2018 року та до сьогодні вона перебуває на обліку в лікаря-психіатра. Внаслідок хвороби психіки вона не пам`ятає нічого, що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 призначено на 09:00 год 26 вересня 2018 року. (а.с. 10)

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами справи, у яких знаходилася повістка про виклик її до суду від 17 вересня 2018 року із зазначенням дати розгляду справи. (а.с. 11)

26 вересня 2018 року судом першої інстанції постановлена оскаржувана постанова. (а.с. 13-15)

Отже, з урахуванням положень статті 294 КУпАП, останній день для подачі апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року є 08 жовтня 2018 року (перший робочий день після вихідних).

26 вересня 2018 року о 09:29 год ОСОБА_1 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи для забезпечення участі адвоката Александрова Д.О. До заяви приклала договір, що укладений із цим адвокатом. (а.с. 16-17)

Копія постанови була надіслана на адресу ОСОБА_1 , проте конверт повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». (а.с. 20)

08 вересня 2020 року з матеріалами справи ознайомився захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О., який діяв на підставі договору про надання парової допомоги від 25 серпня 2020 року №105 та ордеру. (а.с. 40-44)

У вересні 2020 року адвокатом Александровим Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, зокрема, посилався на психічний стан ОСОБА_1 . Також зазначав, що раніше між сторонами вже укладався договір про надання правової допомоги, але через несплату надання послуг його було припинено. (а.с. 45-76)

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у задоволенні клопотання захисника Александрова Д.о. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто.(а.с. 79-81)

У жовтні 2020 року із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційною скаргою (доповненою згодом адвокатом Александровим Д.О.) звернулась ОСОБА_3 , зазначивши, що вона є матір`ю та законним представником ОСОБА_1 , яка має захворювання психіки. (а.с.86-99, 102-133)

Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 повернуто, оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не має право на оскарження постанови. (а.с. 134-135)

У січні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначала, що про обставини звернення матері із апеляційною скаргою вона дізналась 24 січня 2021 року. Також вказувала, що вона перебувала на тривалому лікуванні, за своїм станом не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Посилалася й на те, що адвокат Александров Д.О. послуг їй не надавав у зв`язку із їх не оплатою. Про обставини правовідносин із адвокатом Александровим Д.О. не пам`ятає, його про проблеми із здоров`ям не попереджала. (а.с. 140-145)

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року відмовлено у поновленні строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто. (а.с. 148-150)

У березні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на те, що вона перебувала на тривалому лікуванні, за своїм станом не могла усвідомлювати дій та керувати ними. Про обставини звернення матері із скаргою дізналась 24 січня 2021 року. Адвокат Александров Д.О. послуг їй не надавав через їх не оплатою. Про обставини правовідносин із адвокатом Александровим Д.О. не пам`ятає, його про проблеми із здоров`ям не попереджала. (а.с.151-157)

Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року відмовлено, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. (а.с. 163-165)

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на оскарження постанови. Вказувала, що має підтверджену хворобу психіки, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у зв`язку із чим станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. 30 вересня 2021 року мати розповіла про обставини складення протоколу у 2018 році. (а.с. 171-193)

Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. (а.с. 197-198)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що про оскаржувану постанову вона вперше свідомо дізналася 07 жовтня 2021 року. Однак, такі доводи апелянта, як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відхиляє, оскільки у січні, березні, жовтні 2021 року ОСОБА_1 безпосередньо подавала апеляційні скарги, які постановами Київського апеляційного суду було повернуто.

Посилання ОСОБА_1 на стан її здоров`я як на такий, що вплинув на своєчасне звернення з апеляційною скаргою, суд не бере до уваги, оскільки жодної сукупності належних, достатніх і допустимих доказів, яка б свідчила про неможливість вчасного подання апелянтом апеляційної скарги за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин, матеріали справи не містять,

Враховуючи вищезазначене, визначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко