Провадження №: 3/755/9298/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2021 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в агенстві нерухомості «Софія НД», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №328125 від 12.10.2021 року, ОСОБА_1 12.10.2021 року, о 09-30 годині, в місті Києві на вул. Миропільська, 39, керуючи автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання не надала дорогу автомобілю «Кіа», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мала намір перестроїтися, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, згідно з протоколом, серії ААБ №328126 від 12.10.2021, ОСОБА_2 12.10.2021 року, о 09-30 годині, в місті Києві на вул. Миропільська, 39, керуючи автомобілем «Кіа», номерний знак НОМЕР_3 , не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалася попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнала та пояснила, що 12.10.2021 року вона рухалась на своєму автомобілі по вул. Миропільська в м. Києві. Вона рухалась в другій смузі посередині, а збоку були припарковані автомобілі. Позаду неї рухався автомобіль «Кіа», під керуванням ОСОБА_2 , їх швидкість була 10 км/год., оскільки був затор. Далі почалось звуження дороги і потрібно було об`їхати припарковані автомобілі і вона це зробила, не з`їджаючи зі своєї смуги. Автомобіль ОСОБА_2 в цей час знаходився позаду. Він раптово почав сигналити дуже наполегливо. Вона, була вимушена зупинитися. Після чого, ОСОБА_2 вибіг з автомобіля та почав кричати на неї, що вона вчинила зіткнення з його автомобілем та тепер вина йому гроші. Вона перевіривши свій автомобіль, на якому не було жодного пошкодження, викликала працівників поліції. Останні приїхали склали протоколи про адміністративне правопорушення відносно неї та ОСОБА_2 . Жодного зіткнення та ДТП вона не вчиняла і докази цього відсутні. Просила закрити провадження у справі відносно неї.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, також не визнав та пояснив, що він їхав по вул. Миропільська в м. Києві, в лівій смузі з правої сторони, а з правої сторони були припарковані автомобілі та був затор. Попереду нього їхав автомобіль «Тойота», під керуванням ОСОБА_1 , котра при звужені дороги, почала об`їжджати припарковані автомобілі, при цьому здійснила зіткнення з його автомобілем. Він ОСОБА_1 почав сигналити ще до зіткнення, а після зіткнення він був вимушений покинути місце ДТП та поїхати за останньою. Наздоганяючи ОСОБА_1 , він постійно подавав їй звукові сигнали. Коли ОСОБА_1 зупинилась, то повідомила, що ніякого зіткнення не вчиняла. Вони викликали працівників поліції, котрі склали протоколи відносно нього та ОСОБА_1 . В момент зіткнення він рухався, на авто ОСОБА_1 дійсно відсутні сліди зіткнення. Просив закрити провадження відносно нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши письмові пояснення осіб, які притягується до адміністративної відповідальності, та матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У відповідності до п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

У відповідності до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП. У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААБ №328126 від 12.10.2021 року та серії ААБ №328125 від 12.10.2021 року, ОСОБА_1 12.10.2021 року, о 09-30 годині, в місті Києві на вул. Миропільська, 39, керуючи автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання не надала дорогу автомобілю «Кіа», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалася попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з тим, в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було дотримано вимог ПДР відсутні. Як зі схеми місця ДТП, так і з самого протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень учасників події такий висновок зробити неможливо.

Крім того, на думку суду в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вчинення зазначеного в протоколі ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особами, які притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доводи на підтвердження відсутності в їх діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП, схему місця ДТП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, серії ААБ №328126 від 12.10.2021 року та серії ААБ №328125 від 12.10.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.10.3, 13.1 Правил Дорожнього руху України водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях осіб, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в події та справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

Керуючись ст.ст.33, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна