Повадження № 3/638/330/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм в «Трансмейл», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 22.10.2020 близько 08 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Деревянка, 7, ОСОБА_1 керував автобусом І-VAN АО7А1 д.н.з. НОМЕР_1 здійснював регулярні перевезення по міжміському автобусному маршруту «263Е 602 мр-в.Клочківська» перевозив пасажирів в кількості 27 (двадцять сім) пасажирів, що на 5 (п`ять) пасажирів перевищує дозволену максимальну кількість місць для сидіння реєстраційним документом (22 місця), чим порушив пп.2 п. 11 та пп. 1 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час там місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Проте, його відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Тому, суд дійшов висновку про розгляд справу за його відсутності. Письмових пояснень, заперечень не надано.

Оцінивши у сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження справі з таких підстав.

Відповідно до ст.245КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 9КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами передбачено адміністративну відповідальність.

Дана стаття є бланкетною та відсилає до актів законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються серед іншого і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Підпунктом 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22липня 2020р.№ 641 із змінами, тобто в редакції, що була чинна на момент вчинення правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Підпунктом 1 пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22липня 2020р.№ 641 із змінами, тобто в редакції, що була чинна на момент вчинення правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському сполученні, крім перевезення:

легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років;

службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 11.11.2020 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, якою виключено пункт 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України Постанови КМ № 1236 від 09.12.2020 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, якою пункт 15 виключено.

Відповідно до ч.2, 3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративне правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення судом проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що хоча і не передбачено вимогами КУпАП, але відповідає засадам, встановленим ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (справа «Лучанінова проти України»). При цьому суд керується аналогією закону, а саме загальними засадами диспозитивності та змагальності.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, закріпленого ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки пп. 2 п. 11 та пп. 1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року за якими інкримінується порушення останньому виключений на час розгляду справи та дана норма не має зворотної дії в часі.

Враховуючи викладене, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст247,283 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.

Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Д.М.Цвіра