Справа № 135/1056/21
Провадження № 3/135/589/21
ПОСТАНОВА

іменем України

18.11.2021 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «ОМ-Геоматік»,

ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2021 о 01 год. 28 хв. в м. Ладижин по вул. П.Кравчика, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився лікарем в Ладижинській міській лікарні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, повідомив, що довго не спав, вживав колу, енергетик, протирав автомобіль спиртовмісною сумішшю від вірусів. Не відчував стану сп?яніння, алкоголь не вживав. Виїхав на заправку за цигарками, коли повертався назад, повернув в провулок до будинку і зупинився. Після чого підхали працівники поліції. Працівники поліції не запропонували на місці пройти огляд, а одразу поїхали в лікарню. Він не відмовлявся в лікарні пройти огляд. Його питали чи він щось вживав, відповів що так, бо не зрозумів що вживав, а перед цим пив неалкогольні напої. Права йому не роз?яснили. В лікарні драгер показав, з цим погодився, але не визнає, що був в стані сп?яніння. Раніше його не зупиняли, це було вперше в житті.

Захисник Мандзюк В.А. вказав на те, що при оформленні матеріалів справи було допущено численні порушення та не дотримано встановленої процедури проведення огляду на стан сп?яніння. Так, поліцейські не провели огляд на місці в присутності свідків, а одразу запропонували їхати в лікарню. Не було проведено повну відеофіксацію. А дата та час на окремих відео не відповідає тій, що викладені в протоколі. Тому огляд є недійсним. Окрім цього вказав на порушення порядку огляду, що було допущено працівниками медичного закладу. Зокрема на те, що Ладижинська міська лікарня не входить в перелік закладів, які можуть проводити огляд на стан сп?яніння. Огляд в лікарні проводився не лікарем, а невідомою особою, що перебувала в кабінеті лікарні. Не перевірено було документів особи, яку оглядали, висновок видано не щодо ОСОБА_1 , а щодо ОСОБА_1 . Також огляд проведено за допомогою приладу «Драгер», повірка якого прострочена. Копію висновку не надали ОСОБА_1 . Тому вважають висновок лікаря недійсним. Відтак просили закрити провадження у справі в зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 , його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222656 від 11.09.2021; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Ладижинська міська лікарня» від 11.09.2021; висновком щодо результатів медичного огляду №173 виданого 11.09.2021 КП «Ладижинська міська лікарня», роздруківкою приладу «Драгер».

Так, висновком №173 від 11.09.2021, виданого КП «Ладижинська міська лікарня», підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 1 год. 45 хв. 11.09.2021 перебував в стані алкогольного сп?яніння. Згідно роздруківки алкотестера «Драгер» підтверджено, що за результатом тестування встановлено наявність 0,41 проміле алкоголю.

Крім того, відповідно до даних відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на CD-диску, вбачається, що він 11.09.2021 біля 01 год. 28 хв. в м. Ладижин по вул. П.Кравчика, керував автомобілем «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки працівники поліції, запропонували пройти огляд на факт вживання алкоголю в КП «Ладижинська міська лікарня». ОСОБА_1 пройшов огляд в КП «Ладижинська міська лікарня» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», результат якого показав 0,41 проміле.

Вказані докази суд бере до уваги, оскільки вони не суперечать один одному, є належними та взаємодоповнюваними, тому не викликають сумнівів у своїй достовірності та об?єктивності.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи і зазначеними доказами.

Доводи сторони захисту щодо неналежного оформлення матеріалів даної справи суд визнає такими, що не спростовують доведеність вчинення правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності матеріалів справи про адміністративне правопорушення чи проходження огляду на стан сп`яніння, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Твердження захисту про допущення певних порушень порядку огляду на стан сп?яніння, зокрема, непроведення поліцейським огляду на місці зупинки, не можуть бути підставою для неприйняття протоколу, як доказу вчинення правопорушення, що відповідає положенням ст. 251 КУпАП.

Оскільки згідно положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , який працює інспектором СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП, суду повідомив, що під час патрулювання в м. Ладижин біля 1 години ночі було зупинено автомобіль, під керування м водія, якого в подальшому проводили в лікарні огляд на стан сп?яніння. В автомобілі поліції встановлено відео реєстратор, який показує вірний час. Відеореєстратори вони отримують при тому як заступають на чергування, вони можуть розряджатись, бо працюють біля 12 годин, станом а 1 год. ночі вони вже 16 годин несли службу, тому можливо час на відеореєстаторах може бути невірним. На місці зупинки не пропонували пройти огляд на стан сп?яніння, оскільки на той час в них не було приладу «Драгер».

Непроведення огляду на стан сп?яніння поліцейським на місці зупинки а проведення такого огляду в лікарні, саме по собі не може свідчити про істотне порушення порядку огляду на стан сп?яніння, яке б могло вплинути на об?єктивність результату огляду. При цьому підлягає врахуванню, що ОСОБА_1 не вказував, що заперечував проти проходження огляду в лікарні.

Невідповідність часу та дати на оглянутому відео, знятому з бодікамер поліцейських, фактичному часу та даті на момент відеофіксації може ставити під сумнів точний час знімання цього відео. Однак не є підставою для визнання відеодоказів недійсними в цілому, що відповідає положенням ст. 251 КУпАП. Оскільки, зокрема, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що раніше його ніколи не зупиняли поліцейські, відтак, долучені відеоматеріали стосуються виключно фіксації обставин, що пов?язані із складанням даного протоколу про адміністративне правопорушення, та поза всяким сумнівом не стосуються інших подій.

Суд вважає безпідставним твердження сторони захисту про те, що висновок яким встановлено стан сп?яніння є недійсним через те, що Ладижинська міська лікарня не входить до переліку закладів охорони здоров?я, яким надано право на проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння, із посиланням на відповідь лікарні на адвокатський запит.

Оскільки судом встановлено, що згідно наказу № 97 від 17.01.2020 Департаменту охорони здоров?я Вінницької обласної державної адміністрації затверджено перелік закладів охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан сп?яніння водіїв. Так, згідно доданого переліку, одним із таких закладів є КП «Ладижинська міська неприбуткова лікарня» Ладижинської міської ради.

Згідно Рішення № 568 Ладижинської міської ради від 30.01.2018 було змінено назву КП «Ладижинська міська неприбуткова лікарня» на КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради.

При цьому посилання захисту, що лікарнею було надано іншу інформацію на запит адвоката, не спростовує встановлений судом факт про те, що КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради входить до переліку закладів охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан сп?яніння водіїв.

Посилання суду на вказані нормативно-правові акти не є збором доказів по конкретній справі про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання сторони захисту на те, що огляд проведено не лікарем, а невідомою особою, то дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки висновок щодо результатів огляду видано та підписано лікарем, про що в ньому і зазначено. Дане підтверджується і долученим до справи відеозаписом. А саме по собі безпосереднє надання особі, яку оглядають, приладу «Драгер» не лікарем а іншим медичним працівником, не може свідчити про те, що огляд проведено не лікарем.

Як не є підставою ставити під сумнів і висновок огляду те, що лікарем при його заповненні було допущено описку в написанні прізвища особи зазначено « ОСОБА_3 » замість вірного прізвища « ОСОБА_4 ». При цьому підлягає врахуванню, що ім?я, по батькові та дата народження ОСОБА_1 зазначено вірно.

Відтак, судом поза всяким сумнівом встановлено, що даним висновком підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував біля 1 год. 45 хв. 11.09.2021 в стані алкогольного сп?яніння.

При цьому відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 3 розділу 3 Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень обов`язкове на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (п. 7 розділ 3 Інструкції).

Ураховуючи вищенаведені положення Інструкції у контексті обставин даної справи, суд доходить висновку, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння без здійснення лабораторних досліджень не може вважатися підставою для визнання висновку недійсним. Використання приладу «Драгер» є допоміжним при огляді на стан сп?яніння лікарем в лікарні.

Окрім цього, із наявної в справі роздруківки з алкотестера «Драгер» 6810 зазначено, що останнє калібрування приладу було проведено 07.10.2020.

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01 вересня 2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Отже, повірку газоаналізатора «Alcotest 6810», за допомогою якого в медичному закладі охорони здоров`я 23 травня 2021 року проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , було здійснено в межах міжповірочного вказаного вище інтервалу.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 не було отримано копію висновку на стан сп?яніння не позбавило його можливості ознайомитись із ним в суді, а в судовому засіданні викласти всі заперечення, які він вважав за потрібне.

Зйомка працівниками поліції лише фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та процесу освідування в лікарні і не проведення безперервної відео зйомки не може свідчити про недопустимість та неприйнятність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. І за даних конкретних обставин справи, зважаючи на узгодженість та взаємодоповнюваність доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не викликає в суду сумніву в тому, що ОСОБА_5 керував автомобілем, при цьому перебував в стан алкогольного сп?яніння.

Жодних доказів на підтвердження захисної версії ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння ним не надано.

Згідно з вимогами п. п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, з метою запобігання вчиненню нових порушень та виховання особи, порушник заслуговує на адміністративне стягнення у розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя