Справа № 592/515/21
Провадження № 3/592/167/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , уродженця с. Садове Білопільського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Сумипастранс» водієм, за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 Серія АПР18 № 068210 за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 ставиться за провину те, що він 13.01.2021 близько 06:35 год. рухаючись за маршрутом «Суми-Стецьківка», керуючи транспортним засобом I-VAN, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів на міжміському маршруті № 172 в кількості осіб 32, що перевищувало кількість місць для сидіння передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу на 4 особи (у реєстраційних документах на транспортний визначена кількість 28 осіб), чим порушив вимоги підпункту 10 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 13.01.2021 здійснював перевезення пасажирів з с. Стецьківка в м. Суми на приміському маршруті «Суми-Стецьківка». З села забрав пасажирів бо люди померзли, а наступного рейсу їх довелося б чекати ще півтори години. Чи стояли люди в салоні він не бачив, бо було ще темно. Зазначив, що в с. Піщане зупинявся і люди виходили. В салоні пасажирів рахували поліцейські, він не рахував.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Частина 1 статті 44 3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 10 пункту 2 Постанови КМУ від 03.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який ставиться за провину ОСОБА_1 передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу І-VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кількість місць для сидіння з водієм становить 29 шт.

До протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом даного розгляду долучено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відтворивши відеозапис у судовому засіданні, з`ясовано, що на ньому зафіксовано, як інспектор поліції зайшов до салону автобуса, де було темно, та почав перераховувати осіб, які на той час перебували в салоні. Зафіксовано певну кількість пасажирів, які сидять. Пасажирів, які б не займали місця для сидіння не зафіксовано. Під час перерахунку поліцейський зазначив, що у салоні перебуває 32 особи, а після того як вийшов з автобусу повідомив, що у салоні перебуває 31 особа.

Отже, на скільки пасажирів було більше, ніж кількість місць для сидіння, з самого відеозапису встановити не можливо.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009). Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу не долучено, а відтак під час розгляду протоколу - не встановлено.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Керуючись частиною 1 статті 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап