Справа № 417/20/21
Провадження № 3/417/23/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом серії ВАБ №174227 від 25.12.2020 та додані до нього матеріали, які надійшли з Марківського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Федорівка Краснолучського району Луганської області, громадянки України, пенсіонерки, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснено права передбачні ст.268КУпАП та ст.ст.10,63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року до Марківського районного суду Луганської області з Марківського ВП ГУНП в Луганській області надійшов адміністративний протокол серії ВАБ №174227 від 25.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянку ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу, 25.12.2020 року о 10 год.00 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 самовільно залишила місце самоізоляції, чим порушила підпункт 3 пункт 2 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі та пояснила, що 18.12.2020 року вона захворіла та у неї підтвердився тест на COVID-19. З 18.12.2020 року вона перебувала на самоізоляції у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . 25.12.2020 року о 10 год.00 хв. вона прийшла до Марківського ВП ГУНП в Луганській області для надання письмових пояснень при цьому самовільно залишила місце самоізоляції. Просила суд урахувати, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою вину та щиросердно розкаялася, що її діями не спричинено шкоду та не завдано збитків державі, суспільним інтересам, та безпосередньо громадянам. Просила звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174227 від 25.12.2020 року та матеріали додані до нього, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, який їй інкримінується, а саме ч.1 ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Факт вчинення правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №174227 від 25.12.2020 року (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.12.2020 року(а.с.4);

- листом Біловодської міжрегіональної філії Державної установи «Луганський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (а.с.6).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11.03.2020 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» якою на території України встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено постановою № 1236 від 09.12.2020 року згідно якої карантин діє до 28.02.2021 року.

Згідно підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

25.12.2020 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 вказаних рекомендацій не дотримувалася та самовільно залишати місця самоізоляції, отже її дії охоплюються диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнає, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 .

Статті 34 та 35 КУпАП встановлюють обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою вину, характер вчиненого нею правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що її діями спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити, як те передбачено ч.2 ст.284 КУпАП.

Судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.12,22, ч.1 ст.44-3,284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КпАП України в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя: А.Е. Дідоренко