ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/38/21
Провадження № 3/553/90/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, працюючого комірником ТК ТОВ «Юліс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

31.12.2020 близько 14 год. 15 хв. у м.Полтава по вул.Панянки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , та при виїзді з прилеглої до буд.№7 по вул.Миру території, в порушення вимог п.10.2 ПДР України, не надав переваги в русі автомобілю марки ГАЗ 322132, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул.Панянки в сторону просп.Миру та допустив з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав частково та фактично обставин вчинення правопорушення, що викладені у постанові не заперечував. Вказав, що виїжджаючи з парковки він переконався у безпечності, проте не помітив автомобіля ГАЗ, з яким відбулось зіткнення. При цьому, на думку особи, яка притягується до відповідальності, водієм автомобіля ГАЗ також було допущено порушення ПДР України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.10.2 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Крім пояснень особи, яка притягується до відповідальності, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 , суддя вказує, що саме водій, який виїжджає на дорогу з прилеглої території, якою у свою чергу є і парковка і двір будинку, повинен надати перевагу у русі транспорту, що по ній рухається. При цьому твердження ОСОБА_1 щодо можливого порушення водієм іншого транспортного засобу ПДР України, до уваги не приймаються, оскільки суд здійснює розгляд справи виключно в межах протоколу. При розгляді справ про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

У відповідності до ст.401 КпАП України, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Разом із тим, згідно із ст.5 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини та визначає правові засади, зокрема, щодо звільнення від сплати судового збору, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю, а отже може бути звільнений від сплати судового збору при винесенні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих