ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

перекладача Курильової А.Є.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

згідно адміністративного протоколу серії ААБ № 305384 від 06.10.2021 року,

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Канади, не працюючого, проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 жовтня 2021 року о 18:10 год. в м. Одеса по вул. Сегедська, 5/1. керуючи автомобілем «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався у безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai»державні номерні знаки НОМЕР_2 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши вимоги п.п.10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав та дав суду пояснення про те, що 06 жовтня 2021 року о 18:10 год. в м. Одеса вул. Сегедська, він зупинився в лівій смузі, за автомобілем, який рухався попереду нього та мав намір повернути ліворуч. Він в свою чергу спробував об`їхати цей автомобіль, але зрозумівши, що через припарковані праворуч автомобілі він не зможе здійснити такий маневр, він повернувся у первісне положення. В цей час інший учасник ДТП здійснила спробу проїхати між припаркованими автомобілями та його автомобілем, однак не розрахувала габарити свого автомобіля, в наслідок чого сталося зіткнення.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), оцінивши надані сторонами провадження докази, в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

Статтями 3, 21 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою цінністю. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право іноземця на перекладача закріплено в пункті 1 статті 5 Декларації про права людини відносно осіб, що не є громадянами країни, в якій проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 р. на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною.

Про важливість забезпечення права особи на перекладача неодноразово наголошувалось в рішеннях Європейського суду з прав людини ( рішення від 28.11.1978 р. у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН», від 19.12.1989 р. у справі «Камазінскі проти Австрії», від 30.05.1980 р. у справі «Артіко проти Італії»).

Правовий статус іноземця передбачає обов`язок суб`єктів владних повноважень забезпечити йому реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він затриманий, притягається до відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання у його права.

Таким чином, дотримання права іноземця на перекладача при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішень відносно нього є достатньою і необхідною правовою підставою вважати, що він обізнаний з його змістом і сутністю, а отже, знає або повинен знати про втручання в його права.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст. 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року Законом №475/97-ВР.

Згідно з пп. «е» п. 3 ст. 6 Згідно з пп. «е» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Положеннями ст.268 КУпАП визначені загальні правила участі захисника у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають обов`язкову участь захисника у справі про адміністративне правопорушення, відповідно, не передбачають порядку залучення захисника, у зв`язку з чим з метою додержання принципу законності судового провадження, суд приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Стаття 52 КПК України встановлює обов`язок залучення захисника в кримінальних провадженнях щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення такого факту.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»). За необхідності захисника мають призначати офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (п. 65 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії»).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) взагалі не розуміє української мови та говорить виключно англійкою мовою. В судовому засідання притягуваний пояснив, що працівники поліції після прибуття на місце ДТП, встановивши, що він є іноземцем та взагалі не розуміє мови, якою здійснювалось провадження щодо нього, не запропонували залучити йому перекладача та захисника. При цьому притягуваний заявив, що не розумів подій, які відбувались під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, відібрання пояснень у учасників ДТП. В той час він був переконаний, що матеріали складають відносно іншого учасника ДТП, оскільки він вважав, що саме дівчина є винуватою. Те, що його притягують до відповідальності він зрозумів лише, коли отримав виклик до суду.

За встановлених обставин, суд констатує, що поліцейські, які прибули на місце ДТП за викликом, мали діяти у відповідності до положень ст.268 КУпАП, ст.ст. 7, 9, 52, 68 КПК України ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) і, обов`язково забезпечити ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) право на захист та переклад на початковій стадії адміністративного провадження у цій справі.

В матеріалах судового провадження відсутні документи, які б підтверджували факт виконання працівниками поліції положень ст.268 КУпАП, ст.ст. 7, 9, 52, 68 КПК України щодо залучення захисника та перекладача ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який не розуміє мову, якою ведеться провадження у справі.

Встановлені судом обставини, з урахуванням вимог ч.6 ст.9, ст.89 КПК України, є безперечною підставою для визнання доказів, зібраних у справі недопустимими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/20850/21

Номер провадження №3/522/13920/21

Головуючий суддя Русєва А.С.