ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/641/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 19 листопада 2021 року з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кожушиної Л. К., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який працює на посаді інженера з ремонту Департаменту технічного сервісу ТОВ Спектр-агро,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 14 вересня 2021 року о 20 год. 06 хв. на автодорозі М30 Стрий-Знам`янка 215 км, керуючи транспортним засобом RENAULT DOKKER на перехресті автодороги Р48, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі та здійснював буксирування транспортного засобу ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом FIAT 220L, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 .

Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 16.11, 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити та змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк шість місяців на штраф.

Зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і повістки не отримував, а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо шляхом отримання листа із постановою місцевого суду від 05 жовтня 2021 року від представника ПАТ Укрпошти 21.10.2021, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Зазначає, що місцевий суд, не повідомивши його належним чином про час та місце розгляду справи, в порушення вимог ст. ст. 268, 277 КУпАП розглянув справу у його відсутності, чим порушив право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на захист. Дані обставини позбавили його можливості прибути в судове засідання і надати пояснення з приводу правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, суд першої інстанції не врахував факт визнання ним вину у вчиненні правопорушення та щирого каяття, яка є обставиною, що пом`якшує покарання.

Також судом не враховано те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Наголошує на тому, що він працює в ТОВ Спектр-Агро на посаді інженера з ремонту Департаменту технічного сервісу. Суть його роботи полягає у ремонті, наладці та обслуговуванні сільськогосподарської техніки, яку постачає Спектр-Агро в західний регіон України. Вказує, що позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить його роботи, оскільки він самостійно їздить на службовому автомобілі по областях.

Зазначає, що через позбавлення прав він втратить можливість допомагати батькові, ОСОБА_4 , який є інвалідом третьої групи загального захворювання та потребує його матеріальної підтримки.

Звертає увагу на те, що накладення на нього штрафу, передбаченого санкцією статті 124 КУпАП, є достатнім для його виховання та недопущення в подальшому ДТП.

Посилається на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, тому завдані ним матеріальні збитки будуть відшкодовані в повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кожушиної Л. К., які просили задовольнити його апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію постанови отримано ним 21 жовтня 2021 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а апеляційну скаргу подано 30 жовтня 2021 року, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується суті розглянутої апеляційної скарги.

Твердження апелянта про те, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, в тому числі і право на захист, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, у визначений законом термін скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом та для використання професійної правничої допомоги у тому числі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не оспорюється, тому суддею апеляційного суду не переглядається.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання апелянта на суворість призначеного адміністративного стягнення.

Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст. 30 КУпАП позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності, та не вказав на можливість виправлення ОСОБА_1 шляхом застосування до нього більш м`якого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, ніж позбавлення права керування.

Тому, позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Також, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, місцевим судом належним чином не враховано особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність пом`якшуючих обставин - визнання вини і щире розкаяння.

Крім цього, з наданих апеляційному суду документів, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні батька, інваліда третьої групи загального захворювання, який потребує матеріальної допомоги, працює на посаді інженера з ремонту Департаменту технічного сервісу в ТОВ Спектр-Агро, систематично перебуває у відрядженнях по роботі, користуючись при цьому службовим автомобілем, керування транспортними засобами дозволяє йому належним чином виконувати покладені на нього обов`язки.

За наявності таких обставин позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, на думку апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначеного адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З огляду на вищенаведене приходжу до остаточного висновку, що постанову суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення необхідно змінити та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини внаслідок суворості.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення змінити і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба