Справа № 458/808/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Миньо М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

25.09.2021 о 20 год. 00 хв. в м. Турка по вул. І.Франка, 132-А, Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем "ЗАЗ 1102" номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення медичного огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Миньо М.М. вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що поліцейськими не було дотримано порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на підтвердження його винуватості.

Так, захисник вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутній підпис правопорушника, не вказані свідки. Єдиним джерелом доказів є лише відеозапис з відеореєстратора поліцейського, однак такий вважає неналежним та недопустимим, оскільки відеозапис не є безперервним, містить дату запису, яка не відповідає даті події, що вказана в протоколі, що є порушення п. 2 Розділу 3, п. 1 та 2 Розділу 7 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також у матеріалах справи відсутні докази вручення ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного або іншого сп`яніння, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснювалися права відповідно до ст. 268 КУпАП, невірно вказана адреса проживання ОСОБА_1 , що дає підстави вважати, що протокол складено щодо іншої особи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно вивчивши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, суд встановив такі обставини.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 377388 від 25.09.2021, такий складено щодо ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У ході судового розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився пройти запропонований поліцейським огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу "Драгер" та огляд в медичному закладі, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 377388 від 25.09.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія з метою виявлення ознаку стану сп`яніння, відеозаписом з місця події.

Захисник Миньо М.М. вказав на порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та на відсутність доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Однак такі доводи не знайшли свого підтвердження та були спростовані доказами, які є в матеріалах справи.

Так, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 377388 від 25.09.2021, суд встановив, що у відповідній графі протоколу дійсно відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в тому числі й в графі про отримання копії протоколу, на що вказав захисник Миньо М.М. .

Однак, з оглянутого відеозапису з місця події видно, що ОСОБА_1 особисто відмовився підписувати складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та отримувати його копію, чим висловив свою позицію і право відмовитись підписувати протокол та отримувати його копію. Поліцейським, в свою чергу, вірно про це зазначено в протоколі, шляхом заповнення відповідної графи.

Відтак, такі доводи захисника суд вважає безпідставними.

Також, суд відхиляє, як безпідставні, і доводи захисника Миньо М.М. про те, що ОСОБА_1 , можливо, не є тою особою щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки невірно вказана його адреса місця проживання.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події видно, що особа ОСОБА_1 була встановлена поліцейським за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 особисто вказав поліцейським місце свого проживання АДРЕСА_3 .

Водночас до матеріалів справи долучено «Форму вивода», де адреса ОСОБА_1 зазначена - АДРЕСА_4 .

Розбіжності щодо місця проживання були усунені, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, був належним чином повідомлений судом про день, час та місце розгляду справи, скористався професійною правничою допомогою та його захисник був присутній в судовому засіданні.

Також, у судовому засіданні захисник Миньо М.М. не вказував про те, що на відеозаписі з місця події не ОСОБА_1 , а інша особа.

Окрім цього, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, визначені ст. 268 КУпАП, зокрема його право на захист, і він не клопотав перед поліцейськими щодо бажання скористатися правовою допомогою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у цій справі.

Щодо наведених захисником доводів, що відеозапис з відеореєстратора поліцейського не є безперервним, а тому не може вважатися допустимим доказом, то суд вважає такі неспроможними, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно з п.п. 1 та 2 п. 1 Розділу 7 вказаної Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Як видно з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, такий записаний на два окремі компакт-диски з трьома відеофайлами з наступними назвами: 0000000__0002; 0000000__0003; 0000000__0004.

Дослідивши вказаний відеозапис, суд встановив, що дійсно відеозапис не є безперервним та складається з трьох відеофалів, які також можна умовно поділити на три процесуальні проміжки: 0000000__0002 - початок фіксації порушення із зупинення ТЗ, встановлення анкетних даних особи водія та виявлення факту порушень Правил дорожнього руху; 0000000__0003 - процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та його відмова від огляду; 0000000__0004-процедура складання поліцейським адміністративних протоколів та ознайомлення їх з водієм. Кожний з цих трьох процесуальних проміжків має початок та кінець, є нерозривними, в сукупності дають повну картину щодо обставин виявлення та фіксації вчинення адміністративного правопорушення.

У свою чергу, захисник не надав суду доказів, що цей відеозапис піддавався змінам чи був змонтований.

Неточності щодо дати та часу відеофіксації є технічними недоліками, які в свою чергу не спростовують факту вчиненого правопорушення. Ні ОСОБА_1 , ні його захисник не надали суду доказів того, що обставини, зафіксовані на цьому відеозаписі відбувалися в інший день та час, аніж в той, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, відеозапис з місця події є належним та допустимим доказом у цій справі.

А з урахуванням того, що в матеріалах справи міститься відповідний відеозапис з відеореєстратора поліцейського, тому присутність двох свідків в силу положень ст. 266 КУпАП не є обов`язковою.

Твердження захисника Миньо М.М. про те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на огляд до медичного закладу, суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, а тому з урахуванням вимог ч. 2, 3, 4 ст.266 КУпАП у працівників поліції не виникло обов`язку вручити таке направлення на огляд.

Відтак, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази у справі, які здобуті працівниками поліції відповідно до встановленого законом порядку, та перевірені під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Суддя О.І. Кшик