Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/882/21
Провадження № 3/945/586/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2021 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Куртія О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві матеріали, які надійшли з Відділення поліції №5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 28.05.2021 року о 12 годині 20 хвилин на 3 км автодороги Т1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки водій ОСОБА_1 , здійснюючи перевезення пасажирів маршрутним таксі №153, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів у кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 8 пункту 3 Постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року.

В судове засідання 18.11.2021 року ОСОБА_1 не з`явився. Раніше, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.44-3 КУпАП не визнав та надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 8 пункту 3 Постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року встановлено, що з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки,відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 052325 від 28.05.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів маршрутним таксі №153, номерний знак НОМЕР_1 у кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками.

Разом з тим, на підтвердження вищевикладеного, в матеріалах справи не міститься буд-яких належних та допустимих доказів. На диску із відеозаписом, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції та досліджений в судовому засіданні, не зафіксоване саме правопорушення, адже не відображено весь салон транспортного засобу, а також не зафіксовано та, у подальшому, судом не встановлено факту перевезення водієм пасажирів з перевищенням встановленої кількості місць для сидіння.

Крім того, суд позбавлений можливості встановити таку істотну обставину, як кількість місць для сидіння та технічні характеристики транспортного засобу, оскільки суду не надані технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та копія свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

За таких обставин, неможливо встановити чи здійснювалося водієм ОСОБА_1 28.05.2021 року перевезення пасажирів понад визначену кількість місць для сидіння за вказаним маршрутом руху.

Суд, будучи органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Статтею 62 Конституції України визначено, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП не була доведена належними та допустимими доказами, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутностю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.221, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КупАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя М.М.Войнарівський