ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/6/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2021 смт Золочів

Суддя Золочівського районного суду Харківськоїобласті Чернова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Служби безпеки України в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді інструктора відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» та Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18Л2.2013р. № 939 (далі - Порядок № 939), комісією Управління СБ України з Харківській області (далі - Управління) на підставі заявки від 02.11.2020 року № 44 дек (вх. № 26/11162 дек від 08.11.2020 року) проведено спеціальну експертизу наявності умов необхідних для провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею в ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ). За результатами проведених заходів складено акт спеціальної експертизи від 08.12.2020р.№70/26-10667дск, який неоскаржений у встановленому законодавством порядку та встановлені порушення нормативно-правових актів в сфері забезпечення охорони державної таємниці, які допущені інструктора відділу рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та СП ОСОБА_1 , який має допуск до державної таємниці наданий розпорядженням начальника Управління СБУ в Харківській області від 21.09.2016р. №102д, форма 3.

Під час проведення перевірки встановлено порушення вимог п. 734, 353, 418 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. № 939 (далі - Порядок № 939), а саме, недоліки, виявлені під час проведення попередньої перевірки усунено частково, лист усунення № 35 нт від 20.07.2020 року. В порушення п. 734 Порядку № 939 в Золочівському РТЦК не розроблено План дій посадових осіб у разі захоплення МИСІ. Акт обстеження та визначення придатності кабінету № 2 для проведення робіт пов`язаних з державною таємницею відсутній. Вказаний факт створює загрозу витоку секретної інформації.

В Золочівському РТЦК в порушення п. 353 Порядку № 939 не розроблено номенклатуру секретних справ на 2019, 2020 роки. В той же час встановлено, що МНСІ, які надходять до ІНФОРМАЦІЯ_5 не реєструються в пакетно- контрольному журналі, в журналі обліку вхідних документів, не ставляться на інвентарний облік.

В Золочівському РТЦК, МНСІ перевозяться на загальному транспорті, без зброї, без проходження інструктажу, маршрути доставки відсутні.

В порушення п. 418 Порядку № 939 в Золочівському РВК, не визначено спеціально обладнане режимне приміщення, в якому дозволяється знищувати секретні документи.

Вказані недоліки свідчать про відсутність контролю за станом охорони державної таємниці з боку інструктора відділу рекрутингу та комплектування Золочівського РТЦК та СП ОСОБА_1 .

Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 впродовж 2020 р., не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим створив передумови (загрози) до витоку секретної інформації мобілізаційного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду надав відповідну заяву, провину визнав повністю, просив справу розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, дійшов наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім повного визнання своєї вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2020 № 97, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці;
- витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Золочіському районному територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області від 08.12.2020 № 70/26-10667дск;
- протоколом пояснень ОСОБА_1 , згідно якого правопорушник щиро каявся в порушенні порядку № 939 від 18.12.2013, зобов`язався надалі не порушувати;
- письмовим Зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», форма якого визначена додатком 9 Порядку 939, щодо виконання вимог режиму секретності, додержання вимог законодавства про державну таємницю, ОСОБА_1 був проінформований про відповідальність за порушення законодавства у зазначеній сфері.
Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.
Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.
Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).
Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.
Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).
Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).
Відповідно до пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порушення законодавства про державну таємницю, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону, посадові особи, винні у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці, несуть відповідальність згідно із Законом.

На ОСОБА_1 , як на посадову особу на підставі ч. 6 ст. 5, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну таємницю", п. п. 3, 35, 116, 749 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013 р. № 939, покладено обов`язок щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі, а також - обов`язок бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у структурних підрозділах установи, своєчасно вживати заходи для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у підпорядкованій установі, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, не організувавши та не забезпечивши виконання в установі вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, своїми діями (бездіяльністю), не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Врахувавши характер скоєного правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю необхідним, накладення стягнення на правопорушника-посадову особу у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-2,221,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Харків обл./СТГ Золочів/2108110; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача 37874947; рахунок отримувача (IBAN) UA 0020551; код класифікації 21081100.
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача 37993783; рахунок отримувача (IBAN)UA0026001; код класифікації 22030106.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Суддя: О. В.Чернова