Справа № 642/138/21
Провадження № 3/642/167/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення який надійшов з УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «ЕКСПРЕС», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25.12.2020 о 06-20 за адресою м.Харків, вул.Мала Панасівська, 47, гр. ОСОБА_1 будучі водієм маршрутки автобуса, який здійснює регулярне перевезення пасажирів за маршрутом 61-М ст.м. Центральний ринок перевозив пасажирів в кількості 29 осіб, чим порушив кількість місць для сидіння. Зазначена в авто VUN A1-30, а саме 21 сидячих місць НОМЕР_1 , чим порушив вимоги Указ№ 1236 від 09.12.2020 року п.п.10 посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гостро-епідемічної хвороби COVID-19 спричинено короновірусом, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

У ході підготовки справи до розгляду було встановлено, що дані матеріали не відповідають вимогам встановлених законодавством.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Санкція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, у викладенні суті правопорушення вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту пункту 10 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Із змісту положень ч.ч. 1, 3-4 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-III від 06.04.2000 вбачається, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

В ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» викладено визначення понять: регулярні пасажирські перевезення - це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами договірних сторін у разі міжнародних перевезень; автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Як вбачається зі змісту Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, заборона, що передбачена підпунктом 10 Постанови була встановлена виключно для «Перевізників» (суб`єктів господарювання), а відтак, виключно «Перевізники» (суб`єкти господарювання) можуть нести відповідальність за порушення заборон, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 90 грудня 2020 року.

За визначенням ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Поняття суб`єкта господарювання надане у ст. 55 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно якої суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України Суб`єктами господарювання є в Україні є: господарські організації (тобто юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку), а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, поняття «водій» та «перевізник» в силу закону не є тотожними.

Однак, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містять відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання.

Таким чином, враховуючи невідповідність зазначеного матеріалу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, суд, без усунення вищевказаних недоліків, позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі, а тому даний адмінматеріал підлягає поверненню відповідному правоохоронному органу для доопрацювання.

Керуючись ст.ст.256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Пашнєв