Номер провадження: 33/813/1390/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судових засідань Гасанової Л.Я. кизи, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Головатюк І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гриценюк В.О. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.130 КУпАП України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу, а також вирішено питання, щодо судового збору.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 03:30 годин керував автомобілем «БМВ» д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність відповідно ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Рішення обґрунтовано тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17.08.2021 року та іншими матеріалами.

Не погоджуючись із рішення суду в частині оплатного вилучення транспортного засобу представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гриценюк В.О. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції не враховано пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття ОСОБА_1 та відсутність обтяжуючих обставин. Вказує, що транспортний засіб, має оплатно вилучитися є спільною сумісною власністю подружжя.

Просить постанову суду скасувати в частині оплатного вилучення транспортного засобу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а саме повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно виходив із того, що його вина у вчиненні вказаного в постанові правопорушення доведена, оскільки підтверджуються наявними у даній справі доказами та які не заперечуються самим правопорушником ОСОБА_1 .

Розглядаючи адміністративну справу та постановляючи постанову, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Санкція ч. 2 ст. 130КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд у повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність наслідків скоєного правопорушення, ступінь його вини та призначив покарання у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу.

У судовому засідання апелянт вину у вчинені правопорушення визнав та просив постанову суду змінити в частині призначення покарання, а саме призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_1 зазначив, що зазначений автомобіль після рішення суду першої інстанції переоформив на свою дружину та автомобіль йому необхідний для того, щоб забирати дитину з дитячого садка.

Проте, апеляційний суд вважає, зазначені підстави необґрунтованими та безпідставними, оскільки створені штучно з метою ухилення від відповідальності та не є такими, що впливають на зміну призначеного покарання, а призначений ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи та вимогам статей 23, 33 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гриценюк В.О. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гриценюк В.О. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов