Справа № 544/1284/20
Пров.№ 3/544/6/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №118602 від 03.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 03 жовтня 2020 року о 17 год. 15 хв., в м. Пирятин по вул. Європейській, 161а, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, виїжджаючи з прилеглої території не надав дорогу транспортному засобу Volkswagen Phaeton, д.н.з. НОМЕР_2 , та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.1, 10.2 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що виїжджав від магазину автозапчастин, власником якого є ОСОБА_2 . Розвернувся, став перед дорогою, дивився вліво та вправо, переконався, що перешкоди зліва та справа немає, почав рух від магазину на трасу. В цей час водій ОСОБА_3 на автомобілі Volkswagen Phaeton рухався по смузі руху в напрямку від автостанції до магазину автозапчастин. Водій ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху, оскільки рухався по заборонній для нього смузі руху, оскільки там дозволено лише односторонній рух.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Раць О. Б. пояснив, що ОСОБА_1 вміняють порушеня п. 10.1 та п. 10.2 ПДР. Його підзахисний не порушував вказані пункти ПДР, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 переконався, що зліва перешкод для руху немає, а зправа рух взагалі заборонений, оскільки на даній ділянці дороги дозволений односторонній рух. Також, захисник зазначив, що водій ОСОБА_3 в даному випадку не мав перевагу в русі, а тому ОСОБА_4 не був забов`язаний надати йому дорогу. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю доказів вини ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює в автосервісі біля місця зіткнення. В той день він вийшов на вулицю і побачив, що автомобіль ВАЗ виїздить від кафе «Сатурн». В той час доби дорога завжди загружена. Під час виїзду автомобіля ВАЗ йому на зустріч їхав автомобіль Volkswagen Phaeton. Оскільки на тій ділянці дороги односторонній рух, автомобіль Volkswagen Phaeton рухався по зустрічній смузі руху, їхати по якій йому заборонено. Автомобіль Volkswagen рухався зі швидкістю приблизно 60-70 км/год.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Частинами 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.245, 280 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналізуючи ст. 124 КУпАП суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується, насамперед, наявністю вини у формі умислу чи необережності у порушенні суб`єктом правопорушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначено у п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що автомобіль Volkswagen Phaeton під керуванням ОСОБА_6 рухався на ділянці дороги з одностороннім рухом в тому напрямку, де рух для нього не дозволено.

Всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 07 листопада 2015 року, особа, яка склала протокол відносно ОСОБА_1 , додала до протоколу схему місця ДТП, на якій взагалі не відображена дорожня розмітка та дорожні знаки, що діють на вказаному в схемі відрізку дороги, що позбавляє суд можливості встановити правильну організацію дорожнього руху на даному відрізку шляху. Відтак суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно пошкодження транспортних засобів відбулося внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху. При цьому водій ОСОБА_1 , виїжджаючи на проїзну частину, розраховував на те, що інші учасники, а саме водій автомобіля Volkswagen Phaeton ОСОБА_6 виконає Правила дорожнього руху та не буде їхати на ділянці дороги в тому напрямку, в якому рух для нього ( ОСОБА_6 ) не дозволено.

За таких обставин не можна стверджувати, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР і це порушення перебуває у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протоколі про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02). Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися від захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з викладеного та дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.124, п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст.124 КУАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Нагорна