Справа № 699/1119/20
Номер провадження № 3/699/54/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Московченко Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області (нова назва Сектор поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем непродовольчих товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 560152 від 22.11.2020 року, складеного поліцейським ДОП Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Тараненком С.А., «…22.11.2020 року о 10:15 год. за адресою: м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, 25, гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю одягу «шкарпетки», чим порушила вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020 п.п. 4 п.5…»

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані ч. 1 за ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу, в якості доказів, були надані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , квитанцію від 22.11.2020 року. ОСОБА_1 під час складання протоколу, на підставі ст. 63 КК України, у присутності свідка ОСОБА_3 , відмовилась надавати пояснення.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнала та надала письмові заперечення, згідно яких просила провадження у даній справі щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Подане заперечення мотивоване тим, що норми нормативно-правового акту, а саме п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, скасовано. Крім того, під час складення протоколу неправильно встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки заборона здійснення господарської діяльності стосується саме суб`єкта господарювання і тому в даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальним. Також зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, оскільки він та додатки до нього, крім іншого, не містять доказів того, що вона є уповноваженою та відповідальною особою або безпосереднім суб`єктом господарювання чи є відповідальному посадовою особою за дотримання профілактичних заходів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зі змісту протоколу вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, за порушення «… постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року…»

Відповідно до п. 15 Постанови КМУ року № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 11.11.2020 року № 1100 додатково до обмежень, передбачених п. 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;

5) діяльність закладів культури і проведення культурних масових заходів, крім роботи суб`єктів господарювання, пов`язаної з виробництвом аудіовізуальних творів, зокрема здійснення кіно- та відеозйомки, за умови обмеження доступу до місця зйомки (знімального майданчика) сторонніх осіб та використання персоналом (крім акторів під час знімального процесу), залученим до виробництва аудіовізуального твору, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно. Діяльність суб`єктів господарювання, пов`язана з виробництвом аудіовізуальних творів, не є масовим заходом;

6) приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів.

Згідно положень ч. 1 ст. 56 ГК України, суб`єктом господарювання є господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Доказів що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, тобто в даному випадку, фізичною особою підприємцем, зареєстрованим у встановленому законом порядку, суду не надано.

Сама ОСОБА_1 це категорично заперечує, зазначаючи, що є лише продавцем-консультантом, що, також вказано і в самому протоколі про адміністративне правопорушення в графі «місце роботи (навчання), посада».

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, приходжу до висновку про відсутність складу даного адміністративного правопорушення, та вважаю, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 44-3, п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, в суді закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Московченко Т.В.