Справа № 509/5648/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 762529 від 08.09.2021 року гр. ОСОБА_2 08.09.2021 року знаходячись за адресою: с.Лиманка, вул дачна,8, в магазині «Продукти» реалізовувала товар без захисної марки або засобів індивідуального захисту, чим порушила карантинні норми, та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 443- КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання з`явилася, вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила суду що в той момент обідала, та не могла фізично бути в захисній масці. В магазині не працює, а допомагала своєму чоловіку, підміняла його.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Стаття ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч 1 ст. 44-3 є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушені гр. ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення правопорушення.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактів, викладених у протоколі, а саме: відсутня відеофіксація, пояснення свідків. З аналізу наявних матеріалів справи, які надійшли до суду неможливо зробити висновок щодо винуватості ОСОБА_2 чи її невинуватості.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та до висновку про відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП в межах даної справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 284, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко