Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1659/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Гонгало Н.В.,

захисника - адвоката Паламарчука О.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 18.09.2020 о 21 год 15 хв в м.Олевську, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HONDA DIO, без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Адвокат Паламарчук О.В. в поданій в інтересах ОСОБА_1 , апеляційній скарзі просить скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Аргументує свої вимоги тим, що судом було порушено право ОСОБА_1 , передбачене ст.268 КУпАП, на отримання правової допомоги, так як суд першої інстанції проігнорував клопотання ОСОБА_1 про розгляд даної справи за участю адвоката. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежний та недопустимий доказ, оскільки поліцейським ОСОБА_2 грубо порушено вимоги ст.254 КУпАП, п.2.8, п.2.13 «Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення», зокрема зазначає, що копію протоколу ОСОБА_1 ніхто не вручав і поштовим відправленням не направляв. Адвокат зазначає, що посилання на письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є безпідставним, оскільки пояснення вони давали в Олевському відділенні поліції, а не на вул.Київська, крім того, суд вказаних свідків в судове засідання не викликав та в суді пояснення не відбирав. Обґрунтовує свої вимоги тим, що копія постанови серії БАА №009839 від 20.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.ч.5, 6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, на яку послався суд є неналежним та недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що постанова, винесена по вул.Свято-Воздвиженській, а в постанові зазначено, що адміністративне правопорушення скоєно по вул.Київська, тобто винесена в порушення Інструкції, відповідно до якої постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказує також на те, в постанові зазначено, що правопорушення скоєно 18.09.2020 року, однак фактично дане правопорушення мало місце 20.09.2020 року, свідками чого є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Крім того, зазначає, що диск із відео від 26.02.2020 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеозапис на диску неможливо переглянути, та в ході розгляду судом першої інстанції за участю ОСОБА_1 він не переглядався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Паламарчука О.В. на підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження в справі закрити з таких підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положеннями ч.2 статті 7 КпАП України передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №124674 від 18.09.2020 (а.с.2), 18.09.2020 о 21 год 15 хв в м. Олевську, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HONDA DIO, без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненому правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124674 від 18.09.2020 року (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), письмовим поясненням ОСОБА_3 від 18.09.2020 (а.с.5), письмовим поясненням ОСОБА_4 від 18.09.2020 (а.с.6), письмовим поясненням ОСОБА_5 від 18.09.2020 (а.с.7), письмовим поясненням ОСОБА_6 від 18.09.2020 (а.с.8), з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 18.09.2020 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, копією постанови серії БАА № 009839 від 20.09.2020 (а.с.9), диском відеозапису (а.с.11).

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину, зазначив, що він 18.09.2020 року близько 23 години перебував біля кафе «Експрес», яке знаходиться поряд із залізничним вокзалом по вул.Київська в м.Олевську.Коли він та ОСОБА_10 на вулиці поблизу кафе справляли свої природні потреби, під`їхав екіпаж поліції, після чого їх забрали до Олевського відділення поліції, де вимагали, щоб він пройшов освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу - газоаналізатора DRAGER, на що він відмовився, після чого приблизно через 40 хвилин, його відпустили. Наголосив, що взагалі того дня не керував транспортним засобом HONDA DIO, який не є його власністю та належить ОСОБА_10 .

Зазначені пояснення ОСОБА_1 , в ході апеляційної перевірки матеріалами справи не спростовано та підтверджено поясненнями допитаними в судовому засіданні апеляційного суду, свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 .

Всупереч ст.256 КУпАП протоколом про адміністративне правопорушення не встановлено конкретне місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення місцем його складання є не місце вчинення адміністративного правопорушення м.Олевськ вул.Київська, а вул.Свято-Воздвиженська, де розташований відділ поліції, що також є підтвердженням пояснень ОСОБА_1 про його доставку працівниками поліції до відділення поліції.

Таким чином, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 18.09.2020 року близько 21 год. 15 хвил. з прилеглої території кафе «Експрес» по вул.Київській в м.Олевську, працівниками поліції на патрульному автомобілі було доставлено до Олевського відділення поліції, яке знаходиться за адресою м.Олевськ, вул. Свято-Воздвиженська, 2, де ОСОБА_1 знаходився не менше 40 хвилин.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні документи (рапорт, відповідні пояснення), які б виправдовували законну необхідність доставлення працівниками поліції ОСОБА_1 до відділу поліції.

Зазначені обставини вказують на те, що щодо ОСОБА_1 працівниками поліції фактично було застосовано захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення адміністративне затримання.

Згідно норм ст.260 КУпАП, порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок визначений в цій статті, застосовується відповідними органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України, виключно в випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, згідно до вимог ст.261 КУпАП, про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

В даному конкретному випадку, апеляційний суд вважає за можливе застосувати аналогію закону та керуватись нормами чинного КПК України.

Так, відповідно до ст.209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд з уповноваженою особою.

Обставини справи №287/1659/20 переконують, що ОСОБА_1 фактично був затриманий, однак усупереч вимогам ст.261 КУпАП, протоколу про його адміністративне затримання не було складено, не виконані всі належні дії, як і не роз`яснено процесуальних прав останнього.

Як вважає суд апеляційної інстанції, допущене порушення є істотним і за відсутності оформленого відповідно до ст.261 КУпАП протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 , ставить під обґрунтований сумнів і законність складання, в подальшому, і протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124674 від 18.09.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на якому вирішальною мірою ґрунтується звинувачення останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім того, з урахуванням встановлених процесуальних порушень, факту недодержання конституційних прав і свобод людини суд, апеляційної інстанції визнає недопустимими решту доказів сторони звинувачення, зокрема - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), копію постанови серії БАА № 009839 від 20.09.2020 (а.с.9) та відеозапис з нагрудних камери поліцейського (а.с.11, який не є придатним для перегляду).За наведених обставин, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про відмову ОСОБА_1 у відділі поліції пройти огляд на стан сп`яніння не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.5-8).

При цьому, інших належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи №287/1659/20 не містять.

Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Протокол це першочерговий визначальний доказ вини особи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун