П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1727/21

Провадження №3/534/703/21

3/534/723/21

17 листопада 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працевлаштованого в КП «Вічність» на посаді прибиральника, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ч.4 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19.09.2021 року о 11 год. 58 хв., у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9а ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ» модель «21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager», прилад ARCD - 0551, тест 1136 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,74%. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1а, 2.9а, Правил дорожнього руху України, відповідальність за що, передбачена ч.4 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, зокрема повісткою про виклик до суду на 20.10.2020, 17.11.2020 через оголошення на сайті суду за веб-адресою: http://kom.pl.court.gov.ua., ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявку суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не направив.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. ч.4 ст.126, 130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, ОСОБА_1 за викликом до суду не прибув.

Суддя зазначає, що було вжито всіх об`єктивно можливих заходів для його повідомлення про судове засідання, з урахуванням зазначеного суддя доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оцінивши досліджені письмові докази по справі, докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він будучи водієм, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя виходить з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ДПР18 №243443 о 19.09.2021 року о 11 год. 58 хв., у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9а ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ» модель «21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager», прилад ARCD - 0551, тест 1136 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,74%, що перевищує допустимий показник.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ДПР18 №243443, ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суддя наголошує, що відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Статтею 266 КУпАП детально регламентовано порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Так, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 19.09.2021 Drager Alkotest 6810, прилад ARСD 0551, тест №1136, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,74%, що перевищує допустимий показник.

Зазначена обставина також підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат якого склав 1,74 %.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП суд виходить з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ДПР18 №243478 о 19.09.2021 року о 11 год. 50 хв., у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.1а ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ» модель «21013», державний номерний знак НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Суддя зазначає, що адміністративні матеріали не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 обмежено у праві керування транспортними засобами. Окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ДПР18 №243478, інших письмових доказів, що свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 в матеріалах справи відсутні.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020р. по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки по своїй правовій природі фіксує обставини вчинення такого правопорушення.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

З огляду на викладене, враховуючи, що суддя розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 40-1, п.1 ст.247, 283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 22 листопада 2021 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.