ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/67/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги адвоката Миколаєнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ГБР ТОВ «Охорона Холдінг Славутич», проживє за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Миколаєнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування вищевказаної постанови суду, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови ОСОБА_1 отримано лише наприкінці дня 18 грудня 2020 року (п`ятниця), тому у останнього не було достатньо часу ознайомитися з мотивувальною частиною судового рішення, звернутися за правовою допомогою для складання апеляційної скарги. Договір про надання правової допомоги укладено 21 грудня 2012 року. Це був останній день для подання апеляційної скарги. Однак, у апелянта не було фізичної можливості ознайомитися з матеріалами справи та скласти апеляційну скаргу в такий стислий термін. Тому адвокат Миколаєнко Є.О. вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено лише на один день з поважних причин.

Заявлене адвокатом Миколаєнко Є.О. клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 грудня 2020 року за результатом розгляду Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього відповідне стягнення.

Як убачається з оскаржуваної постанови, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 брав участь та надавав свої пояснення, відповідно, він був обізнаний із суттю прийнятого рішення та порядком і строком його оскарження.

Проте, протягом строку на апеляційне оскарження сам ОСОБА_1 апеляційну скаргу не подав.

Апеляційна скарга адвокатом Миколаєнко О.В. (яка не брала участі у розгляді справи, відповідно не була учасником процесу) в інтересах ОСОБА_1 подана 22 грудня 2020 року (що підтверджується поштовим конвертом, на якому зазначена дата оформлення відправної кореспонденції), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому причин, які б об`єктивно унеможливлювали подачу скарги у передбачений законом строк, адвокат не називає, а ті причини пропуску процесуального строку, які зазначені в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані поважними.

Зокрема, неможна визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження те, що ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги уклав із адвокатом Миколаєнко О.В. лише 21 грудня 2021 року.

Твердження апелянта про те, що судом було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, а копію повного тексту постанови ОСОБА_1 отримав лише 18 грудня 2020 року, нічим не підтверджуються. Окрім того, зазначені обставини, навіть за умови, що вони мали місце, також не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду і на те, що як зазначає апелянт, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови суду ще 18 грудня 2020 року, проте сам з апеляційною скаргою не звернувся у передбачений законом строк.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду за клопотанням адвоката Миколаєнко М.О.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга разом з доданими до неї документами, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання адвоката Миколаєнко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відмовити, та апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева