Справа № 694/1391/21
Провадження № 3/694/407/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративноївідповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм Хлипнівського лісництва, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №155063 від 04.08.2021 року о 19.54 годині ОСОБА_1 на а/д Хлипнівка-м. Звенигородка керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та підписів у протоколі відмовився, проте вину свою визнав, яка була зафіксована на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину не визнав пояснивши, що коли він перебував на полі кло свого автомобіля до нього під`їхали співробітники і поліції і запитали чи вживав він сьогодні алкоголь, на що він відповів, що вживав пиво, проте в незначній кількості і тривалий час тому. І що на даний час він збирається їхати додому, оскільки слідів алкоголю у нього в організмі вже немає і відповідно у стані сп`яніння він не перебуває. Пройти медичний огляд йому ніхто не пропонував, жодних інших людей окрім нього і співробітників поліції не було, оскільки вказана подія відбувалася у полі, а не на автодорозі. При цьому повертати права співробітники поліції відмовилися, разом з тим жодних протоколів не складали. Про існування вказаного протоколу йому стало відому вже в суді.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Диспозиція ч. 1 ст.130КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зіст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

На підтвердження вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_1 та відеозапис.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, доданий до протоколу, з якого встановлено, що працівники поліції під`їхали до автомобіля який стояв у полі та запитали особу, що знаходилась коло автомобіля ( ОСОБА_1 ) чи вживав він алкоголь і що він робить. На що останній відповів, що збирається їхати додому і що вживав пиво, на цьому відеозапис завершено. Вказані події відбувалися у полі на грунтовій дорозі, а не як зазначено у протоколі на а/д Хлипнівка-м. Звенигородка. Крім того, як вбачається з даного відеозапису ОСОБА_1 не керував автомобілем, його ніхто не зупиняв, пройти медичний огляд йому ніхто не пропонував. Жодних інших осіб присутніх на місці події з відеозапису не вбачається, свідки відсутні.

Працівники поліції за викликами до суду не з`явились та не надали повний відеозапис обставин події.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово викликалися у судове засідання, проте не з`являлися.

Пояснення ОСОБА_1 , які додані до протколу не містять ані змісту самих пояснень, ані підпису ОСОБА_1 .

У п. 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія відповідної категорії, однак докази, що ОСОБА_1 04.08.2021 року керував автомобілем відсутні.

З представлених суду матеріалів справи не вбачається можливим встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки немає належних доказів підтвердження його вини (пояснення свідків, повний відеозапис з нагрудного відео реєстратора, тощо ), що унеможливлює підтвердження обставин, які викладені в протоколі серії ААБ №155063 від 04.08.2021. Натомість запис з нагрудного відео реєстратора повністю узгоджується з поясненнями, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Відомості, які містяться в протоколі не можуть бути самостійним доказом доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

Статтею 280 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як заККУкраїнимінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно зКпАПУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого вст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно дост.7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняне передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Д.І.Сакун