Справа № 212/239/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, працює у ТОВ «ЄВА РУШ 73» мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 1175411 від 10 січня 2021 року, 10 січня 2021 року о 10 год. 45 хв. за адресою м.Кривий Ріг, за адресою Мусоргського, 2/16, а саме магазин «Ева 73» гр ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці здійснила продаж промислових товарів, а саме батарейки GP, чим порушила постанову КМУ від 09.12.2020 року № 1236 п. 3 п.п. 4»

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19.01.2021 року до суду надійшло письмове клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Левицької Г.Л. про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, так як вона жодного правопорушення не вчиняла, оскільки вона є найманим працівником, та 10.01.2021 року магазин здійснював торгівельну діяльність у режимі «Склад. Пункт адресної доставки замовлень», що вказаною постановою дозволено. Адресна доставка замовлень у розумінні торговельної діяльності у мережі магазинів «EVA» передбачає здійснення замовлення покупцем (усне, письмове, у телефонному режимі) доставка замовлення на адресу магазину отримання замовлення покупцем (якщо не здійснена он-лайн оплата, то покупець оплачує замовлення на касі). Крім того, вона, як адміністратор торгівельного залу магазину «Єва» є найманим працівником і не наділена повноваженнями приймати рішення про роботу магазину. Дані рішення приймаються виключно Генеральним директором ТОВ «Руш».

Вивчивши матеріали додані до протоколу ,приходжу довисновку, що вказана адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 44-3КУпАП.

Відповідно до п.п.4 п.3Постанови Кабінету Міністрів України №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції на час складання протоколу, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім, зокрема, торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Як з`ясовано з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила протиепідемічні заходи, встановлені п.п.4 п.3Постанови Кабінету Міністрів України №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В той же час особою, яка має нести відповідальність за порушення п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236, є суб`єкт господарювання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексуУкраїни,суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації-юридичні особи,створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні таінші підприємства, створені відповіднодо цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльністьта зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів того, що ОСОБА_1 на час складання протоколу є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ.

З наданих представником ОСОБА_1 до матеріалів справи доказів, вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора торгового залу магазину «Ева-73», яка згідно посадової інструкції не є суб`єктом господарської діяльності.

При цьому, згідно копії наказу генерального директора ТОВ «Руш» (м.Дніпро) від 06.01.2021 року № 5, у всіх магазинах мережі «Єва» було встановлено, заклад у період з 00 годин 00 хвилин 08.01.2021 по 00 годин 00 хвилин 25.01.2021 працює в режимі «Склад. Пункт адресної доставки замовлень».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

А тому, зважаючи на вищенаведене, а також у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, ст.7, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 немає ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, що дає суду підстави для закриття провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 280, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя: Р. В. Дехта