Провадження № 33/801/895/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сауляка Є. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, не працюючого, мешкаючого у АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), зареєстрованого в АДРЕСА_3 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 липня 2021 року серії ДПР18 № 534412, складеного о 04.23 годині у м. Вінниці, по вул. Батозькій, 2-Д, вранці цього дня 27 липня 2021 року о 04.13 годині у м. Вінниці по вул. Батозькій водій ОСОБА_1 керував не зареєстрованим транспортним засобом «Honda AF-34», без номерних знаків та посвідчення водія, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510», результат якого виявився позитивним - 0,57‰. Проводилася безперервна відеофіксація на нагрудну бодікамеру АВ-00106. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 454,00 гривні судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення. Скаржник вважає постанову суду від 26 жовтня 2021 року винесеною за неповного з`ясування обставин справи, не дослідження та не надання оцінки доказам, наявним у її матеріалах, з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 посилається на відсутність будь-яких доказів саме керуванням ним транспортним засобом, як і доказів зупинки транспортного засобу поліцейськими, адже відеозапис з нагрудної камери поліцейського є фрагментарним, що також є порушенням законодавства. Скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції узагалі не досліджував факту керування ним транспортним засобом. Цитуючи норми законодавства щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а також вимог щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказує на те, що від часу вчинення правопорушення до складення протоколу про адміністративне правопорушення минуло лише десять хвилин, що на його думку, ставить під сумнів зазначені у протоколі відомості. Крім того, він вказує, що всупереч норм статті 266 КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскаржувана постанова судді суду першої інстанції повинна бути залишена без змін з огляду на наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 534412 від 27 липня 2021 року, складеного о 04.23 годині у м. Вінниці по вул. Батозькій, 2-Д, 27 липня 2021 року о 04.13 годині у м. Вінниці по вул. Батозькій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda AF-34», не зареєстрованим в установленому порядку, без номерних знаків, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510» та безперервною відеофіксацією нагрудною бодікамерою АВ-00106. Внаслідок огляду результат виявився позитивним - 0,57‰. Як наслідок через стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом доводиться порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення доданий чек драгер, а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Огляд проведений за допомогою засобу «Алкотестер Драгер 7510» під час відеофіксації на нагрудну камеру АВ-00106. Результат тесту - 0,57‰, позитивний. В акті та чеці алкотестера наявні підписи самого ОСОБА_1 про його згоду з результатами тесту. До протоколу також доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де зафіксована хронологія подій 27 липня 2021 року, зокрема, встановлення особи ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу та його однозначну згоду з результатами тесту. Належить підкреслити, що жодних зауважень стосовно дій поліцейських ОСОБА_1 не заявляв, заперечень не висловлював.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладаючи на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією інкримінованої йому норми закону, суд першої інстанції виходив з того, що вина особи цілком доведена матеріалами справи.

За викладених обставин необхідно погодитися з висновком судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, визнання його винним за частиною першою статті 130 КУпАП.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, встановлений чіткий алгоритм дій щодо проведення огляду водія на стан алкогольного ( іншого ) сп`яніння і оформлення його результатів. Відповідно до пунктів другого, четвертого, шостого розділу 1 цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку ). Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами згаданої Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові ( пункт сьомий Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ).

Як слідує з матеріалів цієї адміністративної справи медичний огляд ОСОБА_1 з його згоди проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest Drager 7510» прилад № АRMF-0292, результат якого виявився 0,57‰, тобто перевищив допустимий цифровий показник. Під час проведення огляду у відповідності до норм статті 266 КУпАП застосовувалися технічні засоби відеозапису, а саме нагрудною камерою АВ-0016. На спростування доводів апеляційної скарги необхідно зауважити, що згідно відеозапису, ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу погодився з результатами приладу «Драгер», жодних зауважень щодо порядку огляду не мав, як і не заперечував щодо керування саме ним транспортним засобом. Таким чином слід вказати про дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо аргументів апеляційної скарги про неналежність як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки такий складається з окремих фрагментів, то з такими доводами скаржника погодитися неможливо. Дійсно відеозапис міститься на окремому диску та складається з трьох файлів, однак, в цілому він є повним, хронологічним та безперервним.

Апеляційний суд також критично оцінює доводи скарги щодо сумнівності зазначених у протоколі відомостей через малий інтервал часу між моментом зупинки транспортного засобу та складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Така позиція апеляційного суду ґрунтується на тому, що згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського хід події 27 липня 2021 року стосовно водія ОСОБА_1 справді був досидь швидким, без затримок та необґрунтованих зволікань, зокрема, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин неможливо об`єктивно спростувати належним чином зафіксований факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та належним чином зафіксованих результатів проведення огляду на стан сп`яніння, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Описка в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, допущена в описовій її частині стосовно керування ОСОБА_1 автомобілем, а не моторолером, не впливає на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не змінює ситуації й та обставина, що скаржник додав до матеріалів справи висновок лікаря КНП «Тиврівська багатопрофільна лікарня» від 27 липня 2021 року, згідно з яким у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Цьому висновку дана правильна, об`єктивна оцінка судом першої інстанції, який вказав про здійснення огляду скаржника за самозверненням з порушенням пункту шостого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103. Це дійсно так, тому подальшої критики вказаний висновок не потребує, в силу норм статті 266 КУпАП він недійсний.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують обгрунтованості висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, оскільки вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, наявними в ній доказами. З огляду на викладене апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування вказаної постанови суду від 26 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, касаційному оскарженню вона не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко