ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/656/20Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 33/817/33/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 виконуючи обов`язки присяжного Монастириського районного суду Тернопільської області, відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушенні вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 08.10.2020р. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І.Я. просить скасувати постанову Бучацького районного суду від 14 грудня 2020 року та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність. Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку із тим, що Рішенням Конституційного Суду № 13-р/2020 від 27.10.2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції», яка передбачала адміністративну відповідальність за вчинення пов`язаних з корупцією правопорушень, справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності захисника та ОСОБА_1 .

Заслухавши думку прокурора Штурми Н.В., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції належно встановив обставини справи, дав їм правильну правову оцінку та обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальності.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією №334 від 21 жовтня 2020 р., складеного начальником 1 сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Войнаровським З.Б., ОСОБА_1 виконуючи обов`язки присяжного в Монастириському районному суді Тернопільської області та відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пп. 2-1 п.11 розділу XIII Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01 січня 2020 року до 01 червня 2020 року), а саме 08 жовтня 2020 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні суд першої інстанції з наведенням належних і достатніх мотивів визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» присяжні (під час виконання ними обов`язків в суді) є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , якого рішенням Монастириської районної ради № 130 від 11 листопада 2016 року «Про затвердження списку присяжних Монастириського районного суду Тернопільської області» обрано присяжним Монастириського районного суду Тернопільської області, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і VI пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», розділ 13 «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2- 1, згідно з яким продовжено до 01.06.2020 строк подання декларацій, які подаються за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до 01.06.2020, однак, в порушення вимог Закону, подав 08.10.2020 року.

Згідно листа НАЗК № 47-01/44121/20 від 27 серпня 2020 року, який надійшов на адресу ДСР НП України, декларації, які були подані до Реєстру до 23 години 59 хвилин 31 березня (включно) (до 23 години 59 хвилин (включно) 31 травня - для декларацій, які подаються у 2020 році, вважаються такими, що подані вчасно. Декларації, які були подані до Реєстру о 00 годин 00 хвилин 01 квітня (включно і пізніше) (до 00 годин 00 хвилин 01 червня (включно і пізніше) - для декларацій, які подаються у 2020 році), вважаються такими, що подані із порушенням термінів, встановлених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», за що ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП повністю підтверджена дослідженими доказами, а саме:

листом НАЗК №71-03/27283/20 від 24 червня 2020 року «Про роботу інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - ITC Реєстр) визначено такі періоди під час яких виникали технічні несправності та перебої роботи ITC Реєстру: з 21:00 год. 27 грудня 2019 року по 09:00 год. 28 грудня 2019 року; з 17:00 год. 03 січня 2020 року по 12:00 год. 04 січня 2020 року; з 09:00 год. 15 січня 2020 року по 12:25 год. 15 січня 2020 року; з 10:00 год. 11 березня 2020 року по 16:00 год. 12 березня 2020 року. У всі інші дні Реєстр функціонував та працював у штатному режимі. В період з 01 січня 2020 року до 01 червня 2020 року у ОСОБА_1 було 152 календарних днів для заповнення та перевірки наявності на сайті декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, однак останнім раціонально вони для цього використані не були.

скрінштом сторінки Інтернету з сайту НАЗК (https://public.nazk.gov.ua/search), з якого вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2019 рік саме 08 жовтня 2020 року о 12 год. 41 хв.

За таких обставин судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 , який є присяжним Монастириського районного суду Тернопільського області, та будучи згідно пп. «Ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-УІІ суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, в установлений Законом термін несвоєчасно подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта про закриття провадження у цій справі з огляду на те, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року було визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення рішення окремі норми Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, слід врахувати наступне.

Рішенням Конституційного Суду України (далі КСУ) №13-р/2020 від 27 жовтня 2020 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) окремі положення Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі Закон №1700) зі змінами, окрім іншого:

пункти 6,8 частини першої статті 11, пункти 1,2,6- 10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ зі змінами.

Водночас, відповідальність за порушення, пов`язані з корупцією, встановлена главою 13-А Кодексу України про адміністративні правопорушення (статті 172-4 172-9-2), яка є чинною. Зокрема, положення статті 172-6 КУпАП вказаним рішенням Конституційного Суду України неконституційними не визнавались. Також чинними є вимоги статті 255 КУпАП, якими визначено, що уповноважені особи Національної поліції мають право складати протоколи за вчинення правопорушень, за статтями 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2 КУпАП.

Таким чином, визнання неконституційною ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі тобто немає підстав для застосування у цій справі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки вказаним рішенням Конституційного Суду України не вирішувались питання, що стосуються адміністративної відповідальності за ст.172-6 КУпАП.

З урахуванням викладеного постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як просить захисник, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя