Єдиний унікальний номер судової справи: 488/3495/20 Головуючий суду І інстанції - суддя Торжинська Т.В.
Номер провадження: 33/812/40/21 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 04 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай, Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 407087 від 17 жовтня 2020 року, водій ОСОБА_1 17 жовтня 2020 року о 07 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Приозерна від вул. Степова, в напрямку буд. №158 в районі будинку №154, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не переконався в безпеці, після обгону зможе повернутися на займану смугу, не створюючи перешкоди транспортному засобу, який він обганяє, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Kango, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням їх власникам матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1, 14.2.г ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 04 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Зазначає, що суд не прийняв до уваги, проігнорував та не надав оцінку його поясненням та поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в частині наявності покажчика повороту і не обґрунтована допустимість цих пояснень, чому вони являються неприйнятними.

Вважає, що суддя не може встановлювати пріоритетність пунктів ПДР України.

Вказує на те, що за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП джерелом доказів у справі є протокол про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. В ході судового розгляду справи, стосовно порушення ним вимог п. 14.2 г ПДР, як то зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не встановлено здійснення ним обгону автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , що свідчить про те, що дана постанова є незаконною, та підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, всупереч Інструкції складена інспектором поліції схема не містить жодних позначень дорожніх знаків.

Зазначає, що зроблений суддею висновок про те, що водій транспортного засобу Renault Kango, номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 майже зупинився перед ДТП, суперечить довжині гальмівного шляху.

Вважає, що його вини у спричинені вказаного ДТП не має, оскільки своїми діями він не порушив жодного пункту ПДР України, керував автомобілем згідно дорожніх знаків на дозволеній швидкості.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це зазначено в ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Правила дорожнього руху України (надалі ПДР України) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому відповідно до п. 9.2. б ПДР України водій повинен перед перестроюванням, поворотом або розворотом подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

За п.11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані положення ПДР, не співпівставив їх з дійсними обставинами події, внаслідок чого допустився помилки, що привело до неправильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 407087 від 17 жовтня 2020 року, водій ОСОБА_1 17 жовтня 2020 року о 07 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Приозерна від вул. Степова, в напрямку буд. №158 в районі будинку №154, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не переконався в безпеці, після обгону зможе повернутися на займану смугу, не створюючи перешкоди транспортному засобу, який він обганяє, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Kango, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням їх власникам матеріальних збитків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1, 14.2.г ПДР України.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху, суспільно небезпечні наслідки у виді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , які надані на місці ДТП та під час розгляду справи він заперечував факт своєї вини, при цьому пояснив, що він рухався в одному напрямку в правій смузі руху, впевнившись у безпечності маневру, попередньо подивившись у праве бокове дзеркало, ввімкнувши правий покажчик повороту та, враховуючи габарити свого автомобіля, змістившись ближче до центру проїзної частини дороги почав повертати праворуч. В той же час водій транспортного засобу Renault Kango їхав позаду, ближче до центру проїзної частини дороги, на значній швидкості, приблизно 50 км/год., що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. При цьому, на місці ДТП по вул. Приозерна встановлено два знаки «Обмеження максимальної швидкості» 30км/год. За такого, саме дії водія транспортного засобу Renault Kango - ОСОБА_2 спричинили ДТП, оскільки він не дотримався ПДР України, а саме, перевищив дозволену на знакові швидкість 30 км/год., чим порушив п. 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та п. 2.3 б ПДР України, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою.

Водій ОСОБА_2 пояснював, що 17.10.2020 року приблизно о 07-30 год. їхав з пасажиром ОСОБА_5 по вул. Приозерній в м. Миколаєві зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. дорога мала по одній смузі в кожному напрямку, без дорожньої розмітки. Водія автомобіля Renault Trafic побачив зліва від себе у попутному напрямку на музі зустрічного руху, та останній, не перестроївшись у праву смугу і не ввімкнувши покажчика повороту, почав здійснювати поворот праворуч у двір. Побачивши це, він застосував екстрене гальмування, але через незначну відстань між транспортними засобами уникнути зіткнення не зміг.

Відповідно до схеми, фото та пояснень учасників ДТП, дорога має ширину 5,3 м та одну смугу в кожному напрямку, що робить неможливим зміну рядності.

Точка зіткнення знаходиться на правому краю проїзної частини, тобто в напрямку руху автомобіля Renault Kango, під керування водія ОСОБА_2 .

Отже, водій транспортного засобу Renault Kango, який рухався по правій частині дороги позаду автомобіля Renault Trafic, що вимагало від нього дотримання безпечної дистанції під час руху.

У зв`язку з цим він відповідно до ПДР України повинен був також стежити за дорожньою обстановкою, дотримуватися безпечної дистанції, яка б надавала йому можливість уникнути зіткнення з автомобілем Renault Trafic, який рухався попереду.

Проте, водій ОСОБА_2 не дотримався вказаних вимог ПДР, оскільки як зазначено в схемі ДТП гальмівний шлях автомобілю Renault Kango, номерний знак НОМЕР_2 , становить: правого колеса 7,6 м., лівого - 2.3 м, що свідчить про не дотримання останнім безпечної дистанції та швидкості, встановленої на вказаній ділянці проїзної частини.

Крім того, згідно п.10.6 ПДР України, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4. цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонених чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Як пояснював водій ОСОБА_1 , про що також не заперечував водій ОСОБА_2 перед здійсненням маневру повороту праворуч, враховуючи габарити свого автомобіля, довжиною 4,8 м, змістився ближче до центру проїзної частини дороги, а тому водій ОСОБА_2 за умови дотримання безпечної дистанції та швидкості зобов`язаний був надати можливість водію ОСОБА_1 завершити маневр - поворот праворуч.

Отже, вищезазначене свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з отриманими автомобілями учасниками ДТП механічними пошкодженнями.

У зв`язку з цим, посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, заслуговують на увагу та повністю доводять його невинуватість дослідженими судом доказами, у тому числі, на які вказує в апеляційній скарзі.

Висновки суду першої інстанції про відсутність порушенням вимог п. 14.2 г ПДР України водієм ОСОБА_1 є вірними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді вказаної справи суд повинен встановити чи доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення і не встановлює винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні.

Також, необхідно зазначити те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте водію ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши сукупність досліджених доказів, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини водія транспортного засобу Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи особливості діючого КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що у випадку наявності спору щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, питання про винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 04 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко