Справа № 459/2924/21 Провадження № 3/459/1222/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Грабовський В.В., з участю секретаря судового засідання Войтківа Р., прокурора Пастух М.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав, Бериславського району, Херсонської області, громадянина України, депутата Червоноградської районної ради Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 09.09.2021 року № 661 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи депутатом Червоноградської районної ради Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановлених законом виипадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, звертаючись до начальника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області з депутатським зверненням № 023/07-21 від 29.06.2021 року, у якому просив усунути порушення відносно повідомлення про злочин, яке він написав як фізична особа ОСОБА_1 , з покликанням на ст. 351 КК України «Перешкоджання діяльності народного депутата України та депутата місцевої ради».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 09.09.2021 року № 662 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи депутатом Червоноградської районної ради Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п.п. 3 п.1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, звертаючись до начальника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області з депутатським зверненням № 023/07-21 від 29.06.2021 року, у якому просив усунути порушення відносно повідомлення про злочин, яке він написав як фізична особа ОСОБА_1 , з покликанням на ст. 351 КК України «Перешкоджання діяльності народного депутата України та депутата місцевої ради».

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано відповідно за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначених адміністративних правопорушень додано такі документи: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 09.09.2021 року № 661; протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 09.09.2021 року № 662; письмові пояснення ОСОБА_1 від 27.07.2021 року; рапорт інспектора сектору моніторингу Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області; повідомлення про злочин від 06.05.2021 року, подане ОСОБА_1 ; депутатське звернення заступника голови постійної комісії з питань комунального майна та інфраструктури Воловенка № 023/07-21 від 29.06.2021 року; копія постанови «Про затвердження списку обраних депутатів Червоноградської районної ради на місцевих виборах 25.10.2020 року».

ОСОБА_1 у суді вину не визнав, пояснив, що звертався до начальника Червоноградського РВП у Львівській області у зв`язку бездіяльністю працівників поліції, оскільки не було виконано вимог закону щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення про злочин. У нього не було приватного інтересу, а звернення його, як депутата, жодним чином не вплинуло на рішення. Протоколи складено з порушенням вимог законодавства.

19.10.2021 року ОСОБА_1 подав заперечення, у якому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що у нього, як депутата, відсутні повноваження на прийнятті рішення за своїми зверненнями до органів державної влади, такі не впливали на прийняття рішення державними органами. При реальному конфлікті інтересів обов`язкова наявність реального впливу на прийняття рішень, про що зазначено у ст.ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання корупції» та роз`ясненнях, які містяться у листі ВССУ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17. Підставою направлення депутатського звернення, як засобу крайньої необхідності реагування на злочинні дії/бездіяльність працівників поліції, була заява від 26.05.2021 року про злочин, яка 28.05.2021 року скерована до Червоноградського РВП для вчинення дій, передбачених ст. 214 КПК України. 08.06.2021 року Червоноградським РВП повідомлено заявника про відсутність складу злочину. Відповідь від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області на його депутатське звернення на адресу Червоноградської районної ради не надходила, така надійшла на його домашню адресу.

Прокурор у судовому засіданні вважала доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та в порядку ст. 250 КУпАП подала письмову думку (висновок) прокурора на підтвердження своєї позиції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як депутат місцевої (районної) ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради не може використовувати свій депутатський мандат в цілях, не пов`язаних з депутатською діяльністю.

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції. (ч. 1 ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в листі ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката ОСОБА_6 , щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішенням як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має, встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Як свідчать матеріали справ, 26.05.2021 року, вих. № 679/05/17-21, ОСОБА_1 звернувся до начальника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області із повідомленням про злочин, у якому просив внести відомості до ЄРДР стосовно злочинної діяльності керівника Виконкому (міського голови), першого заступника голови голови комісії, членів комісії, які, як власники корпоративних прав підпорядкованого їм підприємства, самостійно провели конкурс, самостійно визначили переможцем підпорядковане підприємство КП «ЧЖКС», «що призвело до підвищення тарифів для населення, збільшення зубожіння останніх».

29.06.2021 року ОСОБА_1 як заступник голови постійної комісії з питань комунального майна та інфраструктури звернувся до начальника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області з депутатським зверненням № 023/07-21, у якому просив усунути порушення відносно повідомлення про злочин від 26.05.2021 року, з посиланням на ст. 351 КК України «Перешкоджання діяльності народного депутата України та депутата місцевої ради».

Беручи до уваги встановлені судом обставини, виходячи з передбачених у Законі України «Про запобігання корупції» визначень понять «приватний інтерес» та «реальний конфлікт інтересів», слід дійти висновку про відсутність у ОСОБА_1 приватного інтересу, оскільки, незважаючи на те, що його депутатське звернення й пов`язане з раніше поданим ним повідомленням про злочин від 26.05.2021 року, останнє не стосується будь-якого його немайнового інтересу, а подане в інтересах виключно територіальної громади (населення). Наведене, відповідно, виключає наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, обов`язковою складовою якого є наявність приватного інтересу, а отже, наявність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за діяння, передбаченіч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Висновки про вчинення ОСОБА_1 правопорушень за встановлених обставин, викладені у розглядуваних протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, є поверхневими, зробленими без належного з`ясування мотивів та змісту його повідомлення про злочин від 26.05.2021 року, а тому є безпідставними

Тому провадження в справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, підлягають закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Доводи ОСОБА_1 щодо необхідності повернення матеріалів справ для належного оформлення, недоліків протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, необхідності об`єднання справи були розглянуті у судовому засіданні під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справах про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. В. Грабовський