Номер провадження: 33/813/1491/21
Номер справи місцевого суду: 510/1329/21
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Стягнутий судовий збір 454 гривень.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, що 17 червня 2021 року о 12 годині 45 хвилин в м. Татарбунари Одеської області по вул. Центральна, біля будинку № 49 ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб марки «Fiat», державний номер НОМЕР_1 з лівого краю проїзної частини, при цьому не вчинив всіх заходів щодо запобіганню самовільного руху автомобілю, а саме не встановив авто на ручні гальма та не встановив передачу, внаслідок чого транспортний засіб покотився та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Toyota», державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оглянути в судовому засіданні диск з відеозаписом місця ДТП, скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції грубо порушив процесуальні права ОСОБА_1 розглянувши справу без його участі.

Зазначає, що в результаті розглядаємих подій транспортні засоби не отримали механічних ушкоджень, а отже жодній особі не завдано матеріальної шкоди.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені анкетні дані про потерпілого, а також відомості про майно, яке було пошкоджено.

Крім того ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно застосував до нього найбільш суворий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ст.124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі в зв`язку з від`їздом.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обґрунтовуючи свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201156 від 17 червня 2021 року, схему місця ДТП, пояснення учасників пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також на фотокартки, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим апеляційний суд вважає, шо суд першої інстанції лише формально перелічив докази наявні в матеріалах справи, які нібито доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, проте зовсім не розкрив зміст вказаних доказів та не дав їм належної правової оцінки на предмет належності та допустимості. Крім того суд першої інстанції в постанові не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада судочинства має значення для повного з`ясування обставин справи та її об`єктивного вирішення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 убачається, що він 17 червня 2021 року о 08 годині 20 хвилин залишив свій автомобіль «Toyota» державний номер НОМЕР_2 на вул. Центральній в м. Татарбунари Одеської області.

О 12 годині 47 хвилин ОСОБА_2 почувши сигналізацію вийшов на вулицю та побачив, що автомобіль «Fiat», державний номер НОМЕР_1 підпер його автомобіль. Після цього ОСОБА_2 зробив відеозапис розташування автомобілів. Крім того зазначив, що водія автомобілю «Toyota» не потрібно направляти на медичний огляд, оскільки вважав, шо він не знаходиться у стані сп`яніння.

З письмових пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 убачається, що 17 червня 2021 року о 12 годині 10 хвилин він припарковав свій автомобіль «Fiat» державний номер НОМЕР_1 на вул. Центральній, 49 в м. Татарбунари та пішов у справах до нотаріуса. Після повернення побачив, що спереду його автомобілю впритул стоїть автомобіль «Toyota». Власник автомобілю «Toyota» підійшов до нього та вимагав відшкодувати заподіяну шкоду. В свою чергу ОСОБА_1 відмовився обговорювати питання про відшкодування шкоди, оскільки внаслідок пригоди транспортні засоби не отримали будь-яких механічних ушкоджень.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201156 зазначено, що 17 червня 2021 року о 12 годині 45 хвилин в м. Татарбунари Одеської області по вул. Центральна, біля будинку № 49, ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб марки «Fiat» державний номер НОМЕР_1 з лівого краю проїзної частини, при цьому не вчинив всіх заходів щодо запобіганню самовільного руху автомобіля, а саме не встановив авто на ручні гальма та не встановив передачу, внаслідок чого транспортний засіб покотився та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Разом з тим в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, зокрема акти огляду автомобілів, які б підтверджувати той факт, що в результаті розглядаємих подій транспортні засоби були пошкодженні та водіям завдана матеріальна шкода.

Вказані обставини не спростовують доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в результаті ДТП транспортні засоби не отримали механічних ушкоджень в той час як обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є саме пошкодження транспортних засобів внаслідок протиправної дії винуватої особи.

Більш того дослідивши зміст письмових пояснень учасників пригоди апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що в момент ДТП ОСОБА_1 не перебував за кермом свого автомобілю.

При цьому суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП правопорушення може бути виключно водій транспортного засобу, який був учасником дорожнього руху.

Апеляційним суд вважає, що оскільки в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за кермом автомобілю не перебував, то у даній справі він не може вважатись водієм в розумінні ст.124 КУпАП, а отже в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.4. Правил - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 15.12 Правил передбачено, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Під час апеляційного розгляду даної справи апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 під час парування не постановивши свій автомобіль на стояночні гальма, знехтував вимогами пункту 15.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого його автомобіль «Fiat» державний номер НОМЕР_1 здійснив самовільний рух та зіткнувся з автомобілем марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 .

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за кваліфікуючою ознакою порушення інших правил дорожнього руху, а саме порушення правил стоянки.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи убачається, що події, які розглядаються, мали місце 17 червня 2021 року. Таким чином, на момент апеляційного перегляду закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7) ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.7) ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.2) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ст.124 КУпАП на ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7) ст.247 КУпАП - у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко