Справа номер 237/4181/20
Номер провадження 3/237/3/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Медведський М.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.11.2020 року о 18:30 годині водій ОСОБА_1 в м. Мар`їнка по вул. Орджонікідзе керував автомобілем ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440889 від 15.11.2020 року, пояснення свідків, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440889 від 15.11.2020 року, даний протокол складений о 18-50 годині, при цьому інкримінуємі ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, відображені в змісті вищевказаного протоколу мали місце о 18-30 годині, тобто ОСОБА_1 за участю свідків у 18-30 годині 15.11.2020 року, будучи водієм транспортного засобу ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння - відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Залучення поліцейським свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння водія на місці зупинки регламентовано положеннями п. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Свідки, залучені поліцейськими, своїми поясненнями підтверджують дії водія щодо виконання вимог п. 2.5 ПДР. Для доведеності вини особи в тому, що вона відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки показання свідків повинні мати ознаки належності та допустимості та мають переконувати незалежного спостерігача в дійсності подій, що відображені в матеріалах про адміністративні правопорушення. Так, на виконання вищевказаних приписів були запрошені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дані свідки вписані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440889 від 15.11.2020 року та від них наявні пояснення на окремих аркушах. Зі змісту пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони о 18-40 годині 15.11.2020 року були запрошені працівниками поліції в якості свідків та засвідчили те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; від складання тесту за допомогою алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння відмовився в їх присутності. Тобто, в показаннях свідків наявна інформацію про те, що працівниками поліції свідків було залучено о 18-40 годині 15.11.2020 року, хоча згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440889 від 15.11.2020 року дані свідки були присутні під час вимоги поліцейського до водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у 18-30 годині 15.11.2020 року. Таким чином, пояснення свідків прямо протирічать змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків містять суттєві протиріччя, а з їх змісту неможливо встановити фактичні дані, суд не може вважати дані докази допустимими.

За відсутності основного допустимого доказу у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є актом, в якому уповноважена посадова особа викладає інкриміноване правопорушення, та відсутності інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення ,приходжу до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимимх доказів вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР, а отже і у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з наведеного, в діях водія ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, а томувідповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 247 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 25.01.2021 року