ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАБ №582029 від 19.12.2020 р., відповідно до змісту якого остання 19.12.2020 р. близько 13:50 години за адресою: АДРЕСА_1 не належним чином виконує свої обов`язки опікуна відносно онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив пошкодження майна, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 побив вікна на балконі.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 4 ст. 184 КУпАП, а саме: вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, не погодилася з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що займається належним вихованням свого онука та виконує покладені на неї обов`язки опікуна. Про розбите вікно вона дізналася від працівників поліції. Крім того, зазначила, що заподіяну шкоду відшкодовано.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582029 від 19.12.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- копією рішення виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради від 11.02.2011 р. №38, відповідно до якого малолітньому неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуном ОСОБА_1 ;

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи факти, встановлені особою уповноваженою на складання протоколу, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 184 КУпАП є вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України (далі КК України), якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, що дійсно вчинене неповнолітнім діяння містить ознаки кримінального правопорушення.

Проте особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено ознаки якого саме кримінального правопорушення містять вчинені неповнолітнім ОСОБА_2 дії, визначені згідно протоколу.

Також зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б взагалі свідчили про вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 протиправних дій, а долучені до матеріалів справи матеріали не дають можливості дійти висновку про допущене ОСОБА_1 порушення.

Крім того, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582029 від 19.12.2020 р. вбачається, що фактично ОСОБА_1 інкриміновано не вчинення неповнолітнім онуком діяння, яке підпадає під ознаки кримінально-караного, а неналежне виконання своїх обов`язків опікуна відносно онука ОСОБА_2 , що зі свого боку відповідає змісту диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином фактично порушення інкриміноване ОСОБА_1 обґрунтовано лише так званим «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише протоколом, фактично власним спостереженням поліцейського, ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

З огляду на викладене, суд враховує таке.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 184 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяЛ. В. Валігурська