Справа № 461/8931/20 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/21/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Домашовця В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 6539 грн. 76 копійок та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2043/20900/20 від 12 жовтня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., а також - на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 622,86 грн.

Згідно з постановою судді, 12 жовтня 2020 року близько 01 год. в зону митного контролю «червоний коридор» митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в котрому слідував ОСОБА_1 та переміщував товар.

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування, або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність підкладки, кругів шліфувальних, шліфувальної машинки, шуруповерта та ламінату у кількості 12 упаковок.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №062», під час митного огляду даного транспортного засобу в багажному відділенні вантажного автомобіля марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 без ознак приховування окрім задекларованого товару виявлено Ламінат з маркуванням «Expert choice flooring AC4/32 8 mm» у п`ятнадцятьох упаковках загальною вагою 232,5 кг., вартістю 6539, 76 та документ TAX FREE № 90183 виписаний на ОСОБА_1 .

Товар, який не перевищував неоподатковану норму, було пропущено на митну територію України.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що висновки судді є необґрунтованими, а оскаржувана постанова судді є необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та такою, що прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків обставинам справи.

На його переконання, суддя формально покликався на протокол про порушення митних правил та матеріали справи, при цьому не здійснивши належне дослідження наявних доказів та у повній мірі не з`ясувавши обставин справи.

Як зазначає ОСОБА_1 , суддя першої інстанції не досліджував та не встановлював суб`єктивної сторони даного правопорушення та такому елементу складу адміністративного правопорушення суддею не надано жодної правової оцінки.

Також ОСОБА_1 звертає увагу й на те, що на митній декларації на печатці немає відмітки про час подання декларації, що, на його думку, є порушенням «Порядку заповнення митних декларацій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651.

Заслухавшиособу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до переконання, що суддею першої інстанції в повній мірі надано належну оцінку обставинам та матеріалам справи, а зібраними у справі доказами, які є належними й допустимими стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Так, згідно з протоколом про порушення митних правил від 12 жовтня 2020 року № 2043/20900/20 (а.с.1-3), 12 жовтня 2020 року близько 01 год. в зону митного контролю «червоний коридор» митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в котрому слідував ОСОБА_1 та переміщував товар.

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування, або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність підкладки, кругів шліфувальних, шліфувальної машинки, шуруповерта та ламінату у кількості 12 упаковок.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №062», під час митного огляду даного транспортного засобу в багажному відділенні вантажного автомобіля марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ознак приховування окрім задекларованого товару виявлено Ламінат з маркуванням «Expert choice flooring AC4/32 8 mm» у п`ятнадцятьох упаковках, загальною вагою 232,5 кг., та документ TAX FREE № 90183 виписаний на ОСОБА_1 .

Викладені в протоколі обставини підтверджуються митною декларацією від 12 жовтня 2020 року (а.с.9), в якій ОСОБА_1 зазначив, що переміщає панелі, підкладки, круги шліфувальні, шліфувальну машинку, шуруповерт, загальною вагою 180 кг.; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 жовтня 2020 року; описом предметів, що були вилучені в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від 12 жовтня 2020 року.

Таким чином, митним органом ставиться у провину ОСОБА_1 вчинення порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, а саме недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Усупереч позиції ОСОБА_1 щодо заперечення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 через митний кордон України переміщувався товар, сумарна кількість та вартість якого перевищує встановлені законом обмеження, тобто товар, який підлягав митному оформленню, останній не заявив за встановленою формою про наявність вказаного товару, що формує собою склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Не спростовують висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, доводи останнього про те, що доступ до виявленого товару нічим не утруднювався, адже об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування), тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети, без ознак приховування вказаного товару. У разі переміщення товару з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, такі дії формують собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Ураховуючи наведене, твердження ОСОБА_1 не спростовують висновків судді першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Безпідставним є покликання ОСОБА_1 на невідповідність митної декларації вимогам чинного митного законодавства, зокрема «Порядку заповнення митних декларацій», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30 травня 2012 року №651 в частині відсутності на печатці відмітки про час.

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Подана ОСОБА_1 декларація відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження форми митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності» від 21 травня 2012 р. № 431 та «Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28 травня 2012 року №614.

Вказані правовідносини у даному випадку не регулюються «Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, на який покликається ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи дані особи ОСОБА_1 , який вчинив правопорушення вперше, обставини вчинення правопорушення, вартість предмету правопорушення, а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, апеляційний суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за ст.472 МК України стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрити.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 2043/20900/20 від 12 жовтня 2020 року,- повернути власнику чи уповноваженій ним особі після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк