ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4566/20

провадження № 3/0285/241/21

26 січня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

Сташків Т.Б., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли

від Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року від Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки штраф ним за вчинене правопорушення було сплачено у повному обсязі, на підтвердження чого надав відповідні документи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при перевірці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено порушення проведення розрахунку, а саме: 12.08.2020 року о 13:10 год. реалізовано пиво Чернігів у кількості дві пляшки по ціні 57 грн. без зазначення у фіскальному чеку назви товару, а також не забезпечено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів, а саме встановлено відсутність накладних на горілку в кількості двадцять пляшок по ціні 20 грн. за пляшку на суму 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно пункту 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги),за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 1.12.2020 року № повідомлено ФОП ОСОБА_1 про встановлене порушення п.11,12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та застосовано штраф в розмірі 5100 грн., та 800 грн. які сплачено ОСОБА_1 7.12.2020 року.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

22 грудня 2020 року Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 260/1743/19, розглянув питання щодо подвійного притягнення фізичної особи-підприємця до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння за нормами частини 2 статті 265 КЗпП України та частини 3 статті 41 КУпАП, що заборонено статтею 61 Конституції України, та дійшов висновку, що фізична особа- підприємець, яка використовує найману працю, не може бути одночасно притягнута до відповідальності за частиною 2 статті 265 КзпП України та частиною 3 статті 41 КУпАП в частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у зв`язку з порушенням принципу «non bis in idem» як складового елементу принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 1.1 резолютивної частини Рішення від 30 травня 2001 року № 7-рп/2001 указав, що пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України безпосередньо не встановлюються види юридичної відповідальності. За цим положенням виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, а також діяння, що є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями як підстави кримінальної, адміністративної, дисциплінарної відповідальності, та відповідальність за такі діяння.

Аналогічно на підставі протоколу, який розглядається, ставиться питання про притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення, при цьому накладені на нього штрафні санкції не належать до цивільно-правової, кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, а отже провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки щодо особи вже застосовано адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Б. Сташків