Справа № 135/757/21
Провадження № 33/801/795/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

в с т а н о в и в:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 25.07.2021 о 00 год. 52 хв. в м. Ладижин по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen T-3», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Посилається на недопустимість відеозапису, що долучений до матеріалів справи, оскільки в протоколі не вказано, що проводилась відеофіксація та не зазначено на який засіб відео фіксації. Зазначає, що в протоколі в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» зазначено «від підпису відмовився», хоча його було повідомлено повісткою. Також посилається, що йому не пред`являвся лазерний диск про який йдеться в протоколі в графі «до протоколу додаються». Вказує, що протокол складений з порушенням положень ст. 256 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222685 від 25.07.2021року, направленням на огляд водія в КП «Ладижинська міська лікарня» від 25.07.2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Щодо підстави законності зупинки транспортного засобу слід зазначити, що з наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, у автомобіля не працював габарит, про що і зазначено судом першої інстанції також.

Як зазначено в апеляційній скарзі, заявник заперечує факт відмови його від проходження медичного огляду, однак будь яких доказів, які б спростовували інформацію про його відмову в проходженні такого огляду, в протоколі, рапорті, акті огляду, направленні. Дана обставина підтверджується відеозаписом події на диску, долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого встановлено, що ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився від проходження огляду, пояснюючи це тим, що він на вихідних курив і аналіз покаже канабіс. В його присутності поліцейський написав направлення на огляд в медичний заклад, ще раз запропонувавши пройти огляд, пояснив ОСОБА_1 наслідки не проходження огляду, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Отже долучені до матеріалів справи:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 222685 від 25.07.2021 року (а. с. 2);

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3);

-Відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції на диску, (а. с. 4) в сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Твердження ОСОБА_1 про неналежність відеозапису (а саме відсутність лазерного диску під час складення протоколу) жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та не є підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Отже у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена. Постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета