П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу ВАБ № 738509 від 10 листопада 2021 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНКОПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП (далі - протокол),

У С Т А Н О В И В:

згідно із протоколом, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , що в подальшому призвело до того, що ОСОБА_2 , 06 листопада 2021 року, близько 19:00 год., перебуваючи поблизу ставку, що по вул. Гагаріна, с. Сухоліси вживав алкоголь, в результаті чого перебував у стані алкогольного сп`яніння

За вказане відповідальність передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 обставин зазначених в протоколі не оспорювала, визнала, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суддя зазначає, що ч. 1 ст. 150 СК України, установлений обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, законом визначено, що батьки мають виховувати свою дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, в разі ухилення від цього обов`язку настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, згідно із п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя дослідивши додані до протоколи, установила такі обставини.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10 листопада 2021 року, 06 листопада 2021 року, близько 17:00 год., разом зі своїми знайомими, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 гуляли поблизу ставку, що знаходиться у с. Сухоліси по вул. Гагаріна. Неподалік ставку вони помітили двох незнайомих чоловіків приблизно до 18 років. В подальшому хтось із незнайомців, запропонував йому випити алкоголь а саме вино і він на дану пропозицію погодився. Після цього випив з ними приблизно п`ять стаканчиків. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 алкоголю не пили. Після цього він відчув себе погано та пішов в напрямку місця свого проживання. Перебуваючи у центрі йому стало зле і хтось викликав поліцію.

Таким чином, за викладених обставин, суддя вважає доведеним, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , що в подальшому призвело до того, що ОСОБА_2 , 06 листопада 2021 року, близько 19:00 год., перебуваючи поблизу ставку, що по вул. Гагаріна, с. Сухоліси вживав алкоголь, в результаті чого перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 серпня 2021 року № 331, опікуном малолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Отже, вона підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення особи, яка замінює батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, її майновий стан, обставину, яка пом`якшує стягнення - щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, не працює, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року, станом на 1 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 270 х 0,2 = 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання - протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська