печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8294/20-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., за участю секретаря Кузуб А.Т., прокурора Шкурпело Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, помічника судді патронатної служби управління забезпечення роботи першої судової палати секретаріату кримінального касаційного суду, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного консультанта відділу організаційного забезпечення управління забезпечення діяльності Судової палати в адміністративних справах, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 13.02.2017 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин, 26 квітня 2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік та за 2017 рік (після звільнення), за наступних обставин.

Так, з 11.11.2011 року відповідно до наказу Верховного Суду України від 11.11.2011 № 860-к ОСОБА_1 працював у Верховному суді, відповідно до якого його призначено головним консультантом відділу консультантів управління забезпечення розгляду справ кримінальної юрисдикції.

Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв у 2006 році, працюючи в Державній податковій інспекції у Дзержинському районі міста Харкова. 12.04.2016 відповідно до наказу Верховного суду України «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » від 12.04.2016 № 232-к йому присвоєно черговий 5 ранг державного службовця у межах третьої категорії посад державних службовців.

Так, Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон № 1975 VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набирав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього Закону продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік з 01 січня 2017 року до 01 травня 2017 року.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік до вказаного реєстру лише 26.04.2018, тобто несвоєчасно, надавши помилково її назву не «щорічна», а «після звільнення».

Крім того, листом Верховного суду України від 27.12.2018 № 21-1295/0/8-18 зазначено, що ОСОБА_1 згідно журналу обліку та руху трудових книжок 2007-2013, трудову книжку отримав в день звільнення, тобто 13 лютого 2017 року, та отримав остаточний розрахунок за 6 робочих днів і компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 11.06.2016 по 13.02.2017 в кількості 8 календарних днів в термін виплати заробітної плати за першу половину лютого 2018 року, а саме 15 лютого 2017 року.

Отже, ОСОБА_1 працював на посаді, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3акону України «Про запобігання корупції», припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року, подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік (після звільнення), шляхом особистого заповнення електронної форми на веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (після звільнення) до вказаного реєстру лише 26.04.2018, тобто несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, встановленого законом строку до першого квітня 2018 року, несвоєчасно без поважних причин, 26.04.2018 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік (після звільнення).

ОСОБА_1 про місце, день і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився. Постановами Печерського суду м. Києва від 02.09.2020, 06.10.2020, 13.11.2020, 01.02.2021, 22.02.2021, 10.03.2021, 07.04.2021, 12.05.2021, 03.06.2021 відносно ОСОБА_1 були застосовані приводи в судові засідання, однак жодного разу його не було доставлено. Згідно рапортів по виконанню вказаних постанов, оперуповноваженими відділу УСР в м. Києві були здійснені неодноразові спроби зв`язатися з ОСОБА_1 шляхом виїздів за адресою місця поживання ОСОБА_1 , шляхом телефонних дзвінків та направлень йому смс-повідомлень. Відтак, судом було вжито всіх заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а тому суд, на підставі ст. 268 КУпАП визнав можливим розглянути справу за його відсутності.

Так, судом приймається до уваги позиція у письмових поясненнях ОСОБА_1 , який зазначив наступне:

В день звільнення, а це був рік, коли лише почали подавати електронні декларації, мені ніхто не пояснив, що необхідно її подавати, одні казали, що не потрібно подавати в зв 'язку із звільненням за угодою сторін, а й інші - що до дня, який передував дню звільнення, що виключало можливість це зробити у зв`язку із звільненням день в день - 13.02.2017. Але на той час ніхто навіть не мав електронного ключа для входу на сайт НАЗК. У паперовому вигляді декларацію в 2017 році я не подав, тому що вже необхідно було б подавати електронні, чому не подав електронну, думав що мені її необхідно подавати.

Вже в 2018 році, коли вирішив знов влаштуватись на роботу до державного органу 26.04.2018 подав електронні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2016 та 2017 роки.

Прокурор Шкурпело Р.В. підтримав зміст протоколу, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, яка також підтверджується фактичними даними протоколів про адміністративне правопорушення №76, №77 від 18.02.2020 та додатками до них, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, згідно пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою виявлення правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 18.02.2020 р. Датою вчинення правопорушення є 26.04.2018 року.

Отже, враховуючи те, що датою виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є 18.02.2020, а датою вчинення є 26.04.2018, на момент розгляду справи минув строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ч.2, 4 ст.38, п.7 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.Е. Константінова