Справа № 646/7812/20
№ провадження 3/646/144/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.21 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Блага І.С.,

за участі секретаря Матвійчук В.В.,

прокурора Андрієвської Н.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, яка має трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сім`я якої має статус багатодітної, працює помічником судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського адміністративного суду, зареєстрована у АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

23.12.2020р. до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшов протокол №590 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , за частиною 172-6 КУпАП. Вказаний протокол складено 12.10.2020р. старшим оперуповноваженим в ОВС УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Байрачним В.І.

Як зазначено у вищевказаному протоколі, наказом №04-09/104-ос від 04.10.2018р. ОСОБА_1 була призначена на посаду помічника судді, отже, будучи відповідно до підпункту «ї» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та суб`єктом декларування, і згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала без поважних причин декларацію за 2019 рік, а саме 03.06.2020р., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що працює на посаді помічника судді Харківського апеляційного суду, в якому велике навантаження справ. В останній день подання щорічної декларації, який був вихідним днем, з`ясувалося, що строк дії її електронного підпису закінчився. Оскільки її електронний підпис неможливо отримати через програму «Приват24» онлайн, якої в неї немає, вона змогла отримати новий електронний підпис через відповідний акредитований центр у податковій інспекції лише 03.06.2020р. і того ж дня подала декларацію.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки на цей час її посада вже виключена з числа суб`єктів декларування, а також оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020р. №13-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України, зокрема, статтю 65 Закону України «Про корупцію», яка передбачала відповідальність за корупційні чи пов`язані з корупцією правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання ОСОБА_1 , посилаючись на те, що особи несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за законом на момент вчинення такого правопорушення. Крім того, прокурор вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, а причини, з яких вона пропустила строк подання декларації є неповажними, оскільки, працюючи на посаді помічника судді, вона була обізнана про необхідність подати декларацію і мала достатньо часу для того, щоб перевірити строк дії електронного підпису та отримати новий.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час судового розгляду справи встановлено наступні фактичні обставини.

Наказом т.в.о. керівника апарату Харківського апеляційного суду №04-09/104-ос від 04.10.2018р. ОСОБА_1 була призначена на посаду помічника судді судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_5 з 04 жовтня 2018 року на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6 за строковим трудовим договором на час виконання суддею ОСОБА_5 повноважень зі здійснення правосуддя у Харківському апеляційному судді, за її згодою.

Наказом керівника апарату Харківського апеляційного суду №04-09/5-ос від 02.01.2019р. ОСОБА_1 була переведена на посаду помічника судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_7 з 02 січня 2019 року на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6 за строковим трудовим договором на час виконання суддею ОСОБА_7 повноважень зі здійснення правосуддя у Харківському апеляційному судді, за її згодою.

Наказом керівника апарату Харківського апеляційного суду №05-10/49-ос від 09.04.2020р. на ОСОБА_1 було покладено виконання повноважень додаткового помічника судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 за строковим трудовим договором на час здійснення суддею ОСОБА_8 повноважень з відправлення правосуддя у Харківському апеляційному судді або до минування нацбільшого судового навантаження судді, за її згодою.

Згідно з п.1.12, п.1.14, п.1.10, п.4.1 Посадової інструкції помічника судді Харківського апеляційного суду, яка погоджена рішенням зборів суддів Харківського апеляційного суду (протокол №1 від 02.10.2018р.) та затверджена 02.10.2018р. т.в.о. керівника апарату Харківського апеляційного суду О.А.Савченко, помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату суду за поданням судді без конкурсного набору, та у своїй роботі керується, зокрема, Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», статтею 92 Закону України «Про державну службу», і несе відповідальність згідно з законом, у тому числі, за недотримання вимог антикорупційного законодавства.

Частина 1 статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Відповідно до положень абзацу 2 пункту 1 Положення про помічника судді, яке затверджене Рішеням Ради суддів України від 18.05.2018р. №21, посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України "Про державну службу", крім статті 92 Закону України "Про державну службу".

Так, частиною 1 та абзацем 2 частини 4 статті 92 Закону України «Про державну службу» визначено, що до посад патронатної служби належать посади, у тому числі, помічників суддів; особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

16.07.2020р. до Національного агентства з питань запобігання корупції за вхідним номером 05/37967/20 надійшло повідомлення №05-36/51/2020 від 15.06.2020р. про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, складене начальником відділу кадрового забезпечення та державної служби Харківського апеляційного суду Синітович С.В. Це повідомлення стосувалося факту несвоєчасного подання помічником судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 щорічної за 2019 рік декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, міститься інформація про те, що у 2020 році ОСОБА_1 подала 03.06.2020р. декларацію (щорічну) помічника судді Харківського апеляційного суду

В матеріалах справи міститься родрукована послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , за період з 01.01.2020р. по 16.08.2020р. З цієї послідовності вбачається, що всі дії з заповнення щорічної декларації за 2019 рік були вчиненні ОСОБА_1 03.06.2020р. Ця декларація була подана 03.06.2020р. о 15 год. 52 хв.

Абзацем 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» надано визначення суб`єктів декларування як осіб, які зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

17.03.2020р. набрав чинності Закон України від 17.03.2020р. №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Пунктом 11 цього закону було доповнено Розділ ХІІІ Прикінцеві положення Закону України "Про запобігання корупції» пунктом 2-1 такого змісту:

"2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період".»

Коло суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», визначено статтею 3 цього Закону.

У 2019р. та 2020р. до Закону України «Про запобігання корупції» вносилися зміни, у тому числі, щодо таких суб`єктів.

Так, 18.10.2019р. набрав чинності Закон України від 02.10.2019р. №140-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції». Цим законом було доповнено пункт 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» підпунктом «ї» наступного змісту: керівник Офісу Президента України, його Перший заступник та заступник, а також особи, які займають посади патронатної служби, визначені Законом України "Про державну службу", крім осіб, які виконують свої обов`язки на громадських засадах, помічники суддів".

Проте, 24.10.2020р. набрав чинності Закон України від 17.09.2020р. №912-ІХ «Про розвідку», підпунктом 21 пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень якого було внесено зміни до підпункту «ї» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та він був викладений у наступній редакції: «Керівник Офісу Президента України, його Перший заступник та заступники, уповноважені, прес-секретар Президента України».

Таким чином, помічники судді були суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та які, відповідно, є суб`єктами декларування, з 18 жовтня 2019 року до 24 жовтня 2020 року.

Тобто, ОСОБА_1 , працюючи у 2020 році помічником судді, була суб`єктом декларування до 24.10.2020р. та була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік до 01 червня 2020 року.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У примітці до цієї статті зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (частина 1 статті 8). Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (частина 2 статті 8). Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (частина 3 статті 8).

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , надійшов до суду 23.12.2020р., тобто в той час, коли помічники суддів вже не були суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та, відповідно, суб`єктами декларування - особами, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а отже не були і суб`єктом правопорушень за статтею 172-6 КУпАП.

Частина 1 статті 9 КУпАП надає визначення адміністративному правопорушенню (проступку) як протиправній, винній (умисній або необережній) дії чи бездіяльностьі яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність складу адміністративного правопорушення є однією з підстав закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та/або накладення на особу адміністративного стягнення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є наявність складу відповідного адміністративного правопорушення, тобто передбачена законом сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Такими єлементами є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів означає відсутність складу адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв та Карпенко проти України» зазначено, що на провадження у справах про адміністративні правопорушення поширюються гарантії, як у кримінальних провадженнях.

Тому, оскільки на момент надходження протоколу про адміністративне правопорушення та на момент цієї справи ОСОБА_1 не є суб`єктом декларування та, відповідно, суб`єктом правопорушень за статтею 172-6 КУпАП, це означає відсутність складу цього адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

В той же час суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 про визнання неконституційною статті 65 Закону України «Про корупцію» рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020р. №13-р/20 як підставу для відсутності відповідальності за відповідне адміністративне правопорушення, оскільки конституційність правової норми статті 172-6 КУпАП не була предметом розгляду КСУ у вищевказаній справі.

Крім того, хоча встановлення точної дати виявлення адміністративного правопорушення не має вирішального значення у цьому конкретному випадку з урахуванням вищевказаних обставин, оскільки пріоритетним є вирішення питання про наявність/відсутність складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним зазначити наступне.

У протоколі вказано, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснення, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого частиню 1 статті 172-6 КУпАП, - дата складання цього протоколу.

Разом з тим, суд не може погодитися з таким твердженням.

Так, факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень , які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Такі правові висновки містяться у Постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020р. у справі №420/647/19 та від 14.08.2018р. у справі №166/46/17.

18.10.2019р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» від 02.12.2012р. №140-ІХ.

Цим законом було внесено зміни, зокрема, до пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП щодо розмежування повноважень відповідних уповноважених посадових осіб на складання протоколів у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП.

Отже, з 18.10.2019р. протоколи у таких справах, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, мають право складати уповноважені особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

На момент направлення повідомлення від 15.06.2020р., виявлення факту правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, було визначено приміткою до статті 50 Закону України «Про корупцію» в редакції, яка була чинна до 30.12.2020р., коли набрав чинності Закон України від 15.10.2020р. №1079-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про запобігання корупції" щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції».

І помічники суддів не входили до переліку таких службових осіб.

Тобто до 24.10.2020р. (тобто до дня набрання чинності змінами до Закону України «Про корупцію», якими було виключено помічників суддів з числа суб`єктів, на яких поширюється дія цього закону) датою виявлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є дата, коли про це стало відомо відповідному органу внутрішніх справ (Національної поліції), а не дата складання протоколу.

Крім того, суд звертає увагу, що протокол складено 12.10.2020р., а запитувані 14.09.2020р. Управлінням стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України документи щодо ОСОБА_1 надійшли з Харківського апеляційного суду 28.09.2020р. Крім того, ОСОБА_1 не надавала уповноваженій посадовій особі УСР, яка складала протокол, будь-яких пояснень щодо факту несвоєчасного подання декларації, зазначивши у самому протоколі, що надасть пояснення в залі суду.

Протокол про адміністративне правопорушення надійшов до Червонозаводського районного суду м.Харкова лише 23.12.2020р., тобто через два з половиною місяці після його складання,- в порушення вимог ч.2 ст.257 КУпАП.

Так, положеннями ч.2 ст.257 КУпАП встановлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення.

Згідно зі ст.221 та ч.1 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

В матеріалах справи міститься супровідний лист від 15.10.2020р., яким УСР у Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України направляв протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності в порядку ч.3 ст.257 КУпАП, а також листа від 24.11.2020р., яким цей орган направляв зазначений протокол до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення аналогічного питання.

Разом з тим об`єктивних правових підстав для звернення органу Національної поліції до Харківського апеляційного суду та Касаційного кримінального суду Верховного суду з питанням про визначення підсудності не було.

Так, частиною 3 статті 257 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у протоколі зазначено місце роботи ОСОБА_1 у Харківському апеляційному суді за адресою: м.Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, (про що зазначено у протоколі), яке відноситься до територіальної юрисдикції Червонозаводського районного суду м.Харкова. ОСОБА_1 не була і не є працівником апарату цього районного суду.

Отже, не було законних підстав для надіслання протоколу відносно неї до Харківського апеляційного суду, а також до Касаційного кримінального суду Верховного суду для вирішення питання в порядку ч.3 ст.257 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючи ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиню 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.С.Блага