Справа № 444/2493/21 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М.
Провадження № 33/811/1533/21 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12 серпня 2021 року о 01 год. 08 хв. у м. Дубляни, на вул. С. Бандери, 15а, Львівської області, керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису 1555/1611 (нагрудний відеореєстратор), чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Панас Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що поліцейські спілкуються з ним біля місця проживання у АДРЕСА_1 , на відео не зафіксовано руху транспортного засобу, так само, як і не зафіксовано даних, що саме він керував автомобілем. Моменту оформлення адміністративних матеріалів, відеозапис не містить, що є порушенням принципу безперервності відеозйомки вчиненого правопорушення від його початку до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, долучений диск до матеріалів справи з відеофіксації, не має відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис. Таким чином, наданий суду відеозапис є недопустимим доказом.

Протокол в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП не містить в графі «Свідки чи потерпілі» посилання на свідків, що вважає порушенням. Зазначає, що перебування біля транспортного засобу не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити. Пояснив, що транспортним засобом не керував, за кермом була його дружина.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 12.08.2021 серії ААБ № 273450 (а.с. 2);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого працівник поліції у зв`язку із виявленим у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладу, проте ОСОБА_1 відмовився, вказавши, що не керував автомобілем. Працівник поліції показав ОСОБА_1 запис із відеореєстратора службового автомобіля, на яком зафіксовано рух транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", номерний знак НОМЕР_1 та зауважив, що в такому не працював задній лівий габарит (а.с. 3);

постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4622329 від 12.08.2011 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу, але ОСОБА_1 відмовився.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, працівник поліції продемонстрував ОСОБА_1 запис із відеореєстртора службового автомобіля на якому зафіксовано рух транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , звернувши увагу на те, що у транспортному засобі не горів задній габарит,що спростовує твердження ОСОБА_1 , що за кермом перебувала його дружина.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав лише те, що транспортний засіб був припаркований поряд із житловим будинком, натомість в суді апеляційної інстанції стверджував, що автомобілем керувала дружина, та просив допитати її в якості свідка, що ставить під сумнів правдивість його тверджень із врахуванням наявного відеозапису долученого до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер не є безперервним, та не має відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а тому наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, апеляційний суд до уваги не бере. На долученому до матеріалів справи відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а так само і рух транспортного засобу, запис якого поліцейський продемонстрував ОСОБА_1 .

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність запису про свідків у протоколі про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків не вимагається.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Щодо вимоги апеляційної скарги відстрочити сплату судового збору апеляційний суд звертає увагу на те, що ні Законом України «Про судовий збір», ні нормами КУпАП не передбачено обов`язку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції при оскаржені постанови про адміністративне правопорушення, тому підстави для вирішення питання відстрочки судового збору відсутні.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах