Справа № 511/2201/20
Провадження № 3/522/973/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській област відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

встановила:

15 січня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, направлені постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 грудня 2020 року до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області для направлення указаної справи до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю, оскільки правопорушення вчинене за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 71А.

19 листопада 2020 року о 04 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 71а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen С4, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різке почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - алкотестеру Drager 6810. Результат 1,20 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До початку судового засіданні від захисника ОСОБА_1 адвоката Ульянова І. М. надійшло клопотання про допит у судовому засіданні як свідка інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону, полку УПП в Одеській області ДПП Вериса О. В., а також письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У задоволенні указаного клопотання судом відмовлено, оскільки представником ОСОБА_1 не наведено достатніх арґументів щодо того, які обставини може підтвердити або спростувати заявлений свідок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Ульянов І. М. вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , заперечили. представник надав пояснення, що ОСОБА_1 у момент прибуття працівників поліції, не керував транспортним засобом. Крім того, посилався на те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведена з порушенням чинних інструкцій, указував на розбіжність у показаннях газоаналізатора за результатами проведення огляду га стан алкогольного сп`яніння, з відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ступеня алкогольного сп`яніння. Також посилався на те, що ОСОБА_1 не вручено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, перед проведенням огляду на стан сп`яніння працівниками не здійснено контрольний забір повітря. Крім того, зазначив, що з матеріалів справи неможливо встановити, за допомогою якого саме технічного засобу проводився огляд ОСОБА_1 , а свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічний пристрій «Драгер Алкотест 6810» у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення відсутнє. Указував також на те, що у порушення вимог закону працівниками поліції було обшукано автомобіль ОСОБА_1 та вилучено належні йому документи. На підставі наведеного, просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ульянова І. М., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі - Закон від 17 червня 2020 року) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2020 року серії БД № 141775, 19 листопада 2020 року о 04 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 71а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen С4, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різке забарвлення обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - алкотестеру Drager 6810. Результат 1,20 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України (а. с. 4).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої Міністерством юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. п. 3, 4 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з приписами п. 2.9а Правил дорожнього руху, водію заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2020 року серії БД № 141775;

- роздруківками (чеками) спеціального технічного приладу - алкотестеру Drager 6810 з результатами тесту;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння;

- письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зібрані у справі докази є достатніми, сумніви у їх достовірності відсутні.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він транспортним засобом не керував, а лише підійшов до припаркованого автомобілю, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи та спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не висловлював заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом.

Разом з тим, розбіжність у показаннях газоаналізатора за результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, з відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ступеня алкогольного сп`яніння, виходячи з оцінки доказів в їх сукупності, на правильність кваліфікації працівниками поліції дій ОСОБА_1 не впливають, крім того факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння фактично не оспорено ним у судовому засіданні.

Доводи представника ОСОБА_1 про незаконність застосування приладу Drager Alkotest 6810 для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2004 року № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, термін дії до 10 лютого 2015 року.

01 липня 2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02 жовтня 2013 року № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Згідно з п.п. 1.6 та 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 року №400/666, зазначений огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, тому суд приймає його як належний та допустимий доказ.

Разом з тим, арґументи захисника ОСОБА_1 адвоката Ульянова І. М. щодо неправомірних дій працівників поліції, які полягали в проведенні обшуку автомобіля з порушенням посадових інструкцій, не приймаються судом до уваги, оскільки не є предметом дослідження у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні.

Керуючись ст. ст. 252, 256, 280, 283, 289 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Т. Ю. Федчишена