СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9160/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Святошинського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Соловіївка Брусилівського р-ну Житомирської обл., українку, громадянку України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, яка є вдовою, пенсіонеркою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 27.09.2021 о 15 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушила правила утримання власної собаки, яка не має ветеринарного паспорта, а саме собака покусала дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом із батьками за вказаною адресою на правах орендни, що спричинило значну шкоду здоров`ю дитини, а саме: укушену рвану рану верхньої та нижньої повік правого ока, розрив верхнього на нижнього слізних каналів правого ока, укушена рвана рана волосяної частини голови, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП (в ред. Закону України № 55/97-ВР від 07.02.97).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона здала в оренду частину будинку батькам малолітнього ОСОБА_2 . Вони бачили, що вона має собаку та проти цього не заперечували. Собака має всі щеплення, однак паспорт на собаку коштує дуже дорого, тому вона його не оформляла. Дитина ходила гуляти разом з нею та собакою. 27.09.2021 вона перебувала у будинку, коли почула крик. Вийшовши з будинку, вона побачила, що собака можливо лапою вдарив дитину по обличчю. Дитина пояснила, що вона хотіла зайти до хати, а собака, який лежав біля дверей, його не пускав, почав гавкати, а потім вкусив. Собака ніколи не проявляла агресії.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 569276 від 04.10.2021, який складений стосовно ОСОБА_1 ; рапорт інспектора СЮП ВП Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Драган Д. від 08.10.2021; рапорт зареєстрований в ЄО № 65460 від 27.09.2021; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.09.2021; письмові пояснення ОСОБА_3 від 27.09.2021; запит до Центра мікрохірургії ока від 27.09.2021; відповідь з КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» від 29.09.2021 № 0350; письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.10.2021; письмові пояснення ОСОБА_4 від 27.09.2021№ заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення від 04.10.2021; довідку інспектора СЮП ВП Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Драган Д. від 08.10.2021, про те, що згідно бази «Армор», ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП не притягувалась, суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Положеннями ч. 2 ст. 154 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, зокрема за дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (в ред. Закону України № 55/97-ВР від 07.02.97).

Згідно із п. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП (в ред. Закону України № 55/97-ВР від 07.02.97), є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП (в ред. Закону України № 55/97-ВР від 07.02.97), а саме у виді штрафу з конфіскацією тварини.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7, 9, 23, 33, 401, ч. 2 ст. 154 (в ред. № 55/97-ВР від 07.02.97), 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП (в ред. Закону України № 55/97-ВР від 07.02.97), та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь