ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1716/21 Справа № 204/6006/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мирончука Є.П. на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 850 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Мирончука Є.П.,

прокурора Мануйленка І.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року на чергових виборах, які відбулись 25 жовтня 2015 року ОСОБА_1 обрано депутатом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія закону.

Згідно ст. 141 Конституції України та даних Міністерства юстиції України Чечелівська районна у місті Дніпрі рада з 27 листопада 2020 року знаходиться в стані припинення, на підставі цього каденція депутатів Чечелівської районної у місті Дніпрі ради VII скликання припинена.

02 вересня 2020 року відповідно рішення № 80/60 Дніпровської міської ради про створення адміністрацій районів Дніпровської міської ради було вирішено реорганізувати районні у м. Дніпрі ради та їх виконавчі комітети шляхом приєднання їх до виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Відповідно до рішення № 81/60 про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради, яке набрало чинності 26 жовтня 2020 року, в пункті 1.3 положення про адміністрацію Чечелівського району Дніпровської міської ради зазначено, що адміністрація є правонаступником Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради у зв`язку з їх реорганізацією шляхом приєднання.

Згідно п.2 ст. 4 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпровської міської ради відбулася 27 листопада 2020 року, на підставі викладеного каденція депутатів районних у місті Дніпрі рад була припинена.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст.3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 на виконання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» 28 квітня 2017 року, 28 лютого 2018 року, 28 березня 2019 року подавала щорічні декларації за 2016, 2017, 2018 роки шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі, тобто ОСОБА_1 була обізнана з порядком роботи реєстру та її вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 наступного року після припинення повноважень депутата Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, будучи суб`єктом декларування згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин наступного року після припинення повноважень подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), об 11.10 год. 11 червня 2021 року, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що суд не правильно вказав номер протоколу, що розглядається. Вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам захисника, зазначеним у клопотанні про закриття провадження. Вважає, що діяння, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, можуть бути вчинені лише умисно, а в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на уникнення фінансового моніторингу її доходів та цілком фінансового контролю. Вказує, що ОСОБА_1 була необізнана про необхідність подання декларації після звільнення. Вважає, що датою виявлення правопорушення є дата складання рапорту про встановлення працівником поліції порушення ОСОБА_1 корупційного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та 27 листопада 2020 року повноваження депутата Чечелівської районної у м. Дніпрі ради VІІ скликання, 11 червня 2021 року подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п.2 ч.1 ст.3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку, який відповідає фактичним обставинам справи про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Стосовно посилань захисника щодо відсутності повноважень в уповноваженої особи Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України на здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства та збирання доказів для складання протоколу за порушення антикорупційного законодавства, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в даному випадку, яке передбачене ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням того, що Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України входить до структури Національної поліції, доводи сторони захисту про збирання доказів справі не уповноваженою на те особою є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині відсутності у ОСОБА_1 умислу на приховування від держави інформації про майновий стан не заслуговують на увагу, оскільки об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення полягає у несвоєчасному поданні декларації, а не в умисному приховуванні від держави інформації про майновий стан.

При цьому суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність за порушення Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується листом адміністрації Чечелівського району ДМР №7/10-116 від 08 червня 2021 року, відповідно до якого ознайомлення та роз`яснення положень Закону України «Про запобігання корупції» та ознайомлення з порядком електронного декларування і вимогами фінансового контролю депутатам Чечелівської районної у місті Дніпрі ради регулярно проводилось на інформаційно-методичних нарадах депутатів та сесіях районної у місті ради, при цьому нагадування щодо необхідності заповнення та подання декларацій депутатам проводилось особисто по телефону, надсилались повідомлення на Вайбер та на електронні адреси.

Крім того, згідно з даними Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та органів місцевого самоврядування, на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 подавала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що вказує на обізнаність роботи системи реєстру та положень ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є необгрунтованими.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисника про те, що датою виявлення правопорушення є дата складання рапорту про встановлення працівником поліції порушення ОСОБА_1 корупційного законодавства, оскільки відповідно до роз`яснення, наданого Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України від 11 вересня 2018 року за вих. 04/18/10-1584, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 254 КУпАП), при цьому моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, здійснити дії, визначені ч.ч.2-4 ст. 256 КУпАП. Зокрема, таким моментом може бути прибуття особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, на запрошення/виклик до органу або посадової особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мирончука Є.П. - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот