Провадження № 3/702/5/21
Справа №702/634/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття справи

28 січня 2021 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., за участю секретарів судового засідання Кольц І.С., Прилуцької О.І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи, які надійшли від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа підприємець, проживає АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 258371 від 07.11.2020 фізична особа підприємець ОСОБА_1 07.11.2020 близько 23 год являючись власником бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул Соборна, 141 м Монастирище Черкаської області, не припинив роботу діяльності закладу з 22 год, чим було порушено вимоги пункту 11 підпункту 5 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 із змінами внесеними постановою КМУ № 956 від 13.10.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 - 3 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 258314 від 14.11.2020 фізична особа підприємець ОСОБА_1 , 14.11.2020 о 01 годині 30 хвилин порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 з доповненням № 1100 від 11.11.2020, а саме п.п.1 п. 15 даної постанови, де він здійснював прийом відвідувачів в належному йому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 у заборонений час доби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 - 3 КУпАП.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15.12.2020 справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП об`єднані в одне провадження і об`єднаній справі присвоєно номер 702/634/20, провадження № 3/702/290/20.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав повністю та пояснив, що обидва протоколи ідентичні і в першому та в другому випадку він знаходився в даному закладі в якості гостя, відпочиваючого. Заклад був зачинений з 22 години і не проводив своєї прямої комерційної діяльності. Припускає перебування в закладі людей, яким надана можливість в межах 2-3 хвилин зібратися. Вони, в свою чергу, залишаються там скільки вважають за потрібне і перебувають там, нікому нічого не продають, ворота у них закриті. Вони можуть працювати на виніс, тобто з собою можуть давати за телефонним дзвінком. На його думку Постанова КМУ говорить про те, що заклад повинен припинити свою діяльність після 22 години. Заклад припиняє свою діяльність. Пряма діяльність закладу це комерція, вони нікому нічого не продають, не відпускають, а самі знаходяться там. Люди, які залишаються після 22 години попереджені, що через 10 хвилин їм потрібно вийти. Вони попереджають людей, що їм потрібно вийти до 22 години, але бувають такі люди, що вони просять щоб їх залишили ще на 5 хвилин, оскільки їм потрібно зібратися. На скільки він розуміє Постанову КМУ, то після 22 години він не має права здійснювати комерційну діяльність, а люди можуть деякий час збиратися і вже залишати заклад. Такі випадки траплялися раніше. Відносно того, чи 07.11.2020 перебували у його закладі особи які до 22 години купували їжу і напої, а після 22 години продовжували перебувати в закладі і відпочивати, не перебували. 14.11.2020 після 22 години люди не перебували у закладі і не продовжували відпочивати. О 01 годині 30 хвилин відвідувачів там бути не могло. Міг хтось щось взяти із собою на виніс, але не відпочивати. Могли особи звернутися в заклад щоб отримати їжу на виніс. Він стверджує, що ні в першому, ні в другому випадках заклад після 22 години не працював, а тому просить закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він працює дільничним інспектором поліції Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. 07.11.2020 під час патрулювання м. Монастирище, з метою виявлення порушень карантину, вони рухались на службовому автомобілі по вул. Соборній. Помітили, що на стоянці закладу «Егоїст» припарковані автомобілі та на території закладу знаходяться невідомі особи. Вони намагались зайти на територію закладу, проте ворота на територію закладу були закриті. Вони у телефонному режимі зв`язалися з ОСОБА_3 , який до них вийшов і на їх запитання чи працює заклад і чи перебувають там люди, відповів, що у даному закладі відпочиває він разом з друзями. Вони вирішили, що це є порушенням, оскільки це не є припиненням роботи закладу. Відповідно був складений протокол за ст.44-3 КУпАП. Докази не збирали, оскільки на територію закладу не можна було зайти і перевірити через закриті ворота. Надійшов рапорт, відповідно до якого складено протокол, тобто підставою для складання протоколу став складений ним рапорт, оскільки був виявлений факт роботи закладу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в ніч з 13 на 14 листопада 2020 року надійшов виклик на лінію 102 з повідомленням про те, що громадяни отримують тілесні ушкодження в кафе «Егоїст» по вул. Соборна в м. Монастирище. Вони з слідчо-оперативною групою виїхали на місце, де поряд із вказаним закладом знаходились четверо громадян: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_6 і ОСОБА_5 повідомили, що у них виник конфлікт коли вони перебували у закладі «Егоїст» з персоналом. Працівники закладу нанесли їм тілесні ушкодження. Вони направились до райвідділу для опитування, опитали свідків і двох осіб, які заявили про нанесення тілесних ушкоджень. В ході опитування цих осіб було встановлено, що кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працювало після 22 години, що заборонено Постановою КМУ України № 141 від 22.07.2020. Після опитування даних громадян було виділено матеріали і окремо їх зареєстровано по факту порушення карантинних обмежень, що передбачає Постанова № 141. Після чого він з колегами знову направились до вказаного закладу. Вони зателефонували ОСОБА_9 , він вийшов з даного закладу, оскільки хвіртка була зачинена, туди не можна було пройти. Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП. Ніяких пояснень ОСОБА_9 не надавав. Про те, що вказаний заклад працював о 01 год. 30 хв. він зробив висновок з опитування чотирьох громадян, які повідомили, що вони 13.11.2020 у вечірній час з 21 год. зайшли до закладу «Егоїст» і знаходились там до 01 год. ночі 14.11.2020. Вони там відпочивали, купували спиртні напої, потім у них виник конфлікт з персоналом. Причина конфлікту, висловлювання ОСОБА_6 в бік офіціанта. Після 01 години від них надійшло повідомлення, що їм нанесли тілесні ушкодження. Вони повідомляли, що були й інші відвідувачі, встановити яких не виявилось можливим.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 13 листопада 2020 року він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прийшли в заклад відпочинку «Егоїст» близько 21 год. 30 хв з метою відпочити. Слухали музику, спілкувались, відпочивали, купували їжу, спиртні напої. Перебували у закладі приблизно до 24 години. З 22 години до 24 години заклад працював, вони купували спиртні напої і їжу. Залишили заклад близько 24 години. Інші відвідувачі також перебували, чи купували вони їжу і напої він не бачив. Він особисто зі своєю компанією купували, з 22 години до 24 години, нарізку, горілку. Вказаний заклад залишили самостійно. Конфліктів не було. В ніч з 13 на 14 листопада 2020 року поліцію у заклад не викликав. В райвідділі він знаходився, оскільки забирав звідти свого товариша ОСОБА_5 , чому він там знаходився він не пам`ятає. Будь яких інцидентів у нього та його компанії із працівниками закладу не було. Його особисто до райвідділу поліції не доставляли. Чи відбирали у нього працівники поліції будь які пояснення він не пам`ятає. У райвідділі поліції можливо щось і підписували. Пояснення які містяться в матеріалах справи він підписував, це його підпис. Він давав пояснення працівникам поліції. ОСОБА_14 була з ним, а ОСОБА_13 з ОСОБА_5 у райвідділі. Вони свідомо прийшли до закладу і відпочивали, знаючи про те, що це заборонено. Працівники закладу повідомляли про те, що заклад потрібно залишити до 22 години. Після 22 години їх просили залишити заклад, але вони відпочивали далі. З 22 години до 24 години їх просили залишити заклад, але продавали їм їжу і напої. Він був у стані алкогольного сп`яніння і пам`ятає з того вечора не всі події. В кафе перебували після 22 до 24 години, слухали музику, випивали. Все що було до 22 години він пам`ятає, а все що було після 22 години він не пам`ятає, але стверджує, що після 22 години вони не купували їжу та напої.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона з компанією о 22 год. прийшла в заклад «Егоїст» де вони розпивали спиртні напої і близько 00 год. 30 хв. залишили заклад. В період часу з 21 год. 30 хв. до 22 год. вона зі своїми друзями: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 прийшли в кафе відпочити, поспілкуватись, оскільки вони не бачились довгий час. Їжу та спиртні напої купували, це було близько 22 год. Залишили заклад о 00 год. 00 год. 30 хв. З 22 год до 24 год. вони купували їжу та спиртні напої, перший раз, а потім ще замовили о 23 год. спиртні напої, вона це добре пам`ятає. В ту ніч вони придбали дві пляшки горілки. Одну пляшку вони придбали відразу як прийшли у заклад, а іншу пляшку після 22 год. Вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не все пам`ятає, але стверджує, що близько 23 год. ще купували спиртні напої. Перше замовлення зробили як прийшли у заклад, а наступне робили, у зв`язку з закінченням спиртних напоїв, докуповували їх, вже після 22 год. Деякі проміжки часу після 23 год. вона не пам`ятає. Потім вони потрапили до райвідділу поліції, близько 01 год. ночі, у зв`язку з тим що у її товариша ОСОБА_18 виник конфлікт з ОСОБА_19 . Природа даного конфлікту їй не відома. Про заборону роботи даних закладів після 22 години їй відомо. Коли вони прийшли до вказаного закладу їх не повідомляли, що вони повинні звільнити даний заклад до 22 год, оскільки діють карантинні обмеження, не повідомляли і не просили про залишення даного закладу, не перешкоджали продовжувати відпочивати у даному закладі після 22 год. Крім їх компанії у закладі ще були декілька чоловік, які також відпочивали, вона не бачила чи дані особи купували щось після 22 год. ОСОБА_20 їй не товариш, у них не спільна компанія. Вони залишили заклад о 00 год. 30 хв. Хто викликав поліцію не пам`ятає. Вона особисто давала пояснення у райвідділі і підписувала документи. Покази які вона давала в ту ніч і покази які дає зараз ідентичні. Пояснення від 14.11.2020, які містяться в матеріалах справи, вона підписувала. Вона з Владом самостійно залишили кафе, а інші друзі у зв`язку з конфліктом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об`єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , суддя враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, яка в редакції Закону України № 530-IX від 17 березня 2020 року містила одну частину та передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, зазначена норма з 21 листопада 2020 року згідно із Законом України № 1000-IX від 06 листопада 2020 року зазнала змін та була доповнена частиною другою, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України № 1000-IX від 06 листопада 2020 року не було пом`якшено чи скасовано відповідальність, а тільки доповнено статтю новою частиною, зазначений закон не має зворотної дії в часу і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 530-IX від 17 березня 2020 року.

Відповідно до ст. 44 - 3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Щодо вчинення ОСОБА_1 07.11.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП про порушення вимог підпункту 5 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 встановлено наступне.

Згідно підпункту 5 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції Постанови КМ № 956 від 13.10.2020, чинній на час складання протоколу, забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Зі змісту протоколу серії АПР18№ 258371 від 07.11.2020 вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення вимог підпункту 5 п. 11 Постанови №641, за змістом якого обов`язковою складовою наведеного порушення є саме «робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля». Тобто при складанні протоколу особою уповноваженою на його оформлення підлягало встановленню в першу чергу факт роботи закладу в тому чи іншому форматі.

З огляду на зазначене та досліджені судом докази, суддя приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій, судді надано не було. Дійшовши висновку про роботу закладу поліцейський не був позбавлений можливості опитати відповідних осіб (відвідувачів), які б могли перебувати у закладі з метою підтвердження факту його роботи після 22:00 години.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП України, суддя у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суддя позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення та рапорт.

Враховуючи вищевикладене, суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо долученого до матеріалів справи рапорту ДОП СП Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Олександра Зозулі від 07.11.2020 та довідки перевірки за матеріалами журналу ЄО № 3095 від 07.11.2020, то суддя вважає, що оскільки вони не містять фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому не можуть бути доказами в контексті положень ст.251 КУпАП.

Інших доказів до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами не підтверджується факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину, встановлених нормами статті 44-3 КУпАП за порушення вимог підпункту 5 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, в редакції змін, внесених згідно постанови КМУ № 956 від 13.10.2020, а тому суддя приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія та в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та вважає, що провадження у справі за даним фактом підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 14.11.2020 о 1 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП про порушення вимог підпункту 1 пункту 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 в редакції змін, внесених згідно постанови КМУ № 1100 від 11.10.2020, встановлено наступне.

Згідно з вимогами підпункту 1 пункту 15 Постанови КМУ Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 22.07.2020 №641, який Постановою КМУ від 11.11.2020 року №1100 викладено в наступній редакції: Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.11.2020 о 1 год. 30 хв. порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 з доповненнями внесеними постановою КМУ № 1100 від 11.11.2020, а саме п.п.1 п. 15 даної постанови, де він здійснював прийом відвідувачів в належному йому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 у заборонений час доби та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, суддею встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, види діяльності за кодом 56.10 (крім іншого) Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування ( а.с. 25-26).

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 , який є фізичною особою-підприємцем, 14.11.2020 о 01 год 30 хв. здійснював прийом відвідувачів у належному йому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 у заборонений час доби, проте, до протоколу не додано документів, які підтверджували те, що особа, відносно якої складено протокол є власником (співвласником, орендарем тощо) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 .

Суддя вважає, що покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , які допитані в судовому засіданні, не можуть бути належними та достовірними доказами наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП ( в межах даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 258314 від 14.11.2020) виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в силу перебування в стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає події, які з ним відбувалися після 22 години в ніч з 13 на 14 листопада 2020 року, що не може підтверджувати чи спростовувати дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП та відповідно бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП.

Свідок ОСОБА_21 , показала в судовому засіданні, що в ніч з 13 на 14 листопада 2020 вона перебувала в стані алкогольного сп"яніння та не пам"ятає всі події, які відбувалися в ту ніч. Крім цього показала, що заклад, а саме кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона та її друзі залишили близько 24 години в ніч з 13 на 14 листопада 2020, що не підтверджує факту роботи закладу кафе «Егоїст» 14.11.2020 о 01 год 30 хв та прийому в ньому відвідувачів, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів фіксування факту роботи закладу кафе «Егоїст» в АДРЕСА_2 о 01 год. 30 хв. 14.11.2020 (відеозапису, документування, огляду місця події, пояснення відвідувачів закладу тощо) судді не надано.

Крім іншого, свідок ОСОБА_21 також показала в судовому засіданні, що в ніч з 13 на 14 листопада 2020 року вона та її друзі залишили заклад, а саме кафе "Егоїст" близько 00 год-00 год. 30 хв.

Суддя вважає, що лише самі покази працівника поліції ОСОБА_4 , який безпосередньо приймав участь в оформленні матеріалів адміністративної справи та який допитаний в судовому засіданні в якості свідка, не може з достаменністю свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в судове засідання втретє не з`явились, про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку повідомлялись. Привід свідків до суду працівниками поліції не виконано, свідків не доставлено.

Ураховуючи, що суддею вичерпано усі можливості для забезпечення явки свідків для безпосереднього допиту в судовому засіданні у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але вказані особи систематично без поважних причин до суду не з`являлись, суддя вважає за можливе закінчити розгляд справи без допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про що не заперечувала в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пояснення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 не є належними та беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, що відповідає позиції, яка висловлена в постанові ВС від 27.09.2019 у справі № 560/751/17.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України судом не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного характеру доведеності вини особи.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 , 14.11.2020 о 01 годині 30 хвилин порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 з доповненнями внесеними постановою КМУ № 1100 від 11.11.2020, а саме п.п.1 п. 15 даної постанови, де він здійснював прийом відвідувачів в належному йому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 у заборонений час доби, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення за даним фактом підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України.

Керуючись ст. 2, 7, 34, 35, 38, ст. 44 - 3, 221, 247, 254, 256, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 702/634/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай