Справа № 265/9093/21
Провадження № 3/265/2850/21
П О С Т А Н О В А

22 листопада 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Щербіна Артем Валентинович, у присутності секретаря судового засідання Чубукової С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року на адресу суду з Управління патрульної поліції в Донецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №238161 від 31.10.2021 року вбачається, що 31.10.2021 в 14.00 год. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: хапав за волосся, исловлювався у її сторону грубою нецензурною лайкою,ображав словесно, принижував, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП визнав, просив суворо не карати.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пункт 17 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з п.4 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на мати (батько).

В матеріалах справи також містяться: рапорт на т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Донецькій області від 31.10.2021; заява ОСОБА_2 від 31.10.2021 на адресу начальника ВП №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за образи, застосування фізичної сили; пояснення ОСОБА_2 від 31.10.2021 про вчинення в її сторону зі сторони ОСОБА_1 психологічного та фізичного насилля; терміновий заборонний припис стосвно ОСОБА_1 від 31.10.2021; форма оцінки ризиків від 31.10.2021 стосовно ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, та оцінивши у сукупності надані докази, суддя робить висновок, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного (образи нецензурною лайкою) та фізичного (вчинив інші дії насильницького характеру хапав за волосся) насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею також не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, особи правопорушника, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя реалізуючи принцип законності та справедливості, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

4. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна