Справа № 144/1189/21
Провадження № 33/801/857/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що факти, згідно яких настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України, в матеріалах справи відсутні та не доведені.

Стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення та пояснення його доньки, якими підтверджується, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тільки сидів за кермом зупиненого авто.

Апелянт вказує, що відеозапис із нагрудної камери поліцейських не є безперервним, а тому вважати його доказом винуватості у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України не можна.

Крім того, письмові пояснення свідків також не можуть бути належним доказом, оскільки вони не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та не допитувались у суді.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, двічі, а саме 12 і 23 листопада 2021 до суду не з`явився. Клопотання його захисника про повторне відкладення розгляду зазначеної справи в зв`язку з його зайнятістю в іншому процесу до задоволення не підлягає, так як відповідно до частини 4 статті 294 КпАП України апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, а зазначена справа надійшла до Вінницького апеляційного суду 01.11.2021 року.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203500 від 04.08.2021 водій ОСОБА_1 о 13 год 04 хв цього ж дня - 04.08.2021, по вул. Микитенка в смт. Теплик керував автомобілем Volvo- XC60, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла обґрунтована підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі апелянт пояснень не надавав та не зазначив жодних заперечень до змісту протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписам з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому видно момент переслідування автомобіля, який рухався та потім зупинився на вул. Микитенка. З відеозапису також видно, що інші особи з боку водія не виходили, та за кермом був саме ОСОБА_1 .

Більше того, переслідування транспортного засобу працівниками поліції відбувалося за телефонним викликом служби 102, відповідно до якого 04.08.2021 о 13.04 за адресою: Теплицький район, смт. Теплик заявниця ОСОБА_3 повідомила про те, що водій авто Вольво НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння рухався в напрямку с. Удич (а.с. 5).

На підтвердження цієї обставини до матеріалів справи додані відеозаписи, зроблені на приватний мобільний телефон, на одному з яких видно як автомобіль марки Вольво рухається дорогою і при цьому водій не в повній мірі контролює його, а на іншому - що за кермом автомобіля перебуває саме ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на небезперервність відеозапису є безпідставним, оскільки такі доводи не виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та не впливають на законність постанови, за наявності у справі інших належних та допустимих доказів, які в сукупності підтверджують факт відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

З аналогічних підстав відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків є неналежними доказами у справі, оскільки саме в присутності свідків засвідчується відмова правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння, що і відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203500 від 04.08.2021.

Посилання захисту на нібито встановлені при розгляді справи про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України обставини, які виключають відповідальність ОСОБА_1 і за ч. 1 ст. 130 КпАП України апеляційний суд відкидає з таких підстав.

Додане до матеріалів справи рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Гайсинського управління поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАБ № 801802 від 04.08.2021 не набрало законної сили і не є преюдиційним в даній справі.

По даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник