Справа № 278/3339/20
Провадження №3/278/1926/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2021 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого майстром ТОВ «Бахмачгазбудсервіс»

за ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 09 жовтня 2020 року о 21 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан автодороги с-060607 Гуйва-Озерне 4 км. +345, в порушення п.1.5 Правил дорожнього руху (ПДР) та вимог п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, ч.3 ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», не вжив заходи щодо ліквідації ями (вибоїни) норми та стандарти утримання автодоріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля VOLKSWAGEN державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим поштовим повідомленням про отримання судової повістки.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2020 року, в якому останній власноручно зазначив, що з протоколом погоджується і зобов`язується ліквідувати яму (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 та актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дорого/вулиці від 09 жовтня 2020 року (а.с.4).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_1 вимог п.1.5 Правил дорожнього руху (ПДР) та п.3.1.1 ДСТУ 3587-97 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, доведена повністю.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суд враховує положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а саме 09 жовтня 2020 року, судом вжито всіх заходів для виклику правопорушника та розгляду справи.

Таким чином, на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Керуючись ст.ст.38, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП закрити, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: І.В.Зубчук