Справа № 417/1284/20
Провадження № 3-зв/417/4/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Дідоренко А.Е.

за участю секретаря судового засідання Колекснік В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП,-

Встановив:

В провадженні судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г. знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2021 року справу передано судді Логвіненко Т.Г.

21.01.2021 року суддею Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г. заявлено про самовідвід, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у період з 01.08.2003 по 16.04.2013 працювала архіваріусом Марківського районного суду Луганської області, а тому вказана обставина може викликати сумніви в її неупередженості при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також посилається на ч.3 ст.34 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

27.11.2020 року суддею Марківського районного суду Луганської області Чернік А.П. заявлено про самовідвід, який постановою суду від 04.01.2021 року було задоволено.

06.01.2021 року суддею Марківського районного суду Луганської області Шкирею В.М. заявлено про самовідвід, який постановою суду від 14.01.2021 року було задоволено.

15.01.2021 року суддею Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. заявлено про самовідвід, який постановою суду від 19.01.2021 року було задоволено.

Суддя Логвіненко Т.Г. в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, до судового розгляду справи надав заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлялася належним чином.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву про самовідвід без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід, матеріали адміністративної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Стаття 75 КПК України визначає підстави для відводу судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У відповідності до ч.5 ст. 80 КПК України, відвід або самовідвід повинен бути вмотивованим.

У ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Х1 черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до положення п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляд справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить його спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй заяві про самовідвід суддя Логвіненко Т.Г. посилається на ту обставину, що ОСОБА_1 тривалий час, а саме у період з 01.08.2003 по 16.04.2013 працювала архіваріусом Марківського районного суду Луганської області, а відтак, можуть виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності при її розгляді. Крім того суддя посилається на ч.3 ст.34 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження

Судом було досліджено довідку за підписом керівника апарату Марківського районного суду Луганської області Косенко Н.В. №02-22/160/2020 від 26.11.2020, згідно якої ОСОБА_1 з 01 серпня 2003 року по 16 квітня 2013 року працювала на посаді архіваріуса Марківського районного суду Луганської області. (а.с.8).

Правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Європейський суд з прав людини у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом третій частини 1 ст.34 КПК України передбачено, що направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дійсно за таких обставин заява судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.75,80,81 КПК України, суд,

Постановив:

Заяву головуючого судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Тараса Григоровича про самовідвід у справі №417/1284/20 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - задовільнити.

Відвести головуючого суддю Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Тараса Григоровича від розгляду справи № 417/1284/20.

Справу № 417/1284/20 передати до канцелярії Марківського районного суду Луганської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.Е. Дідоренко