Справа № 488/4401/21
Провадження № 3/488/1767/21
П О С Т А Н О В А

24.11.2021 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ст. 73 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Корабельного районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Як викладено у протоколі серії АПР18 №567562, 25 жовтня 2021 року о 22:30 год. ОСОБА_1 в приміщенні ВП №3 Миколаївського РУП по вул. Янтарна виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою в бік працівників поліції.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Відповідно вимогам п. 2 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо зони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення та дані про потерпілих.

В той же час, суть правопорушення, що ставиться в провину ОСОБА_1 , не узгоджується зі змістом матеріалів справи та особою потерпілої, яка зазначена в самому протоколі.

За такого, наведені вище недоліки протоколу є істотними і не можуть бути усунуті судом.

При цьому, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011[2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, а також положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як і з нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

При цьому, Європейський суд висловив категоричну позицію щодо неможливості усунення недоліків протоколу судом, зазначивши останнє порушенням рівності учасників процесу. Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з наведеного, при розгляді справи, суд обмежений лише тими обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, обов`язок щодо яких покладено Законом на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення та складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно вимогам п. 2 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується в тому числі питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За наведеного, з урахуванням положень ст.256 та вимог ч.2 ст.251 КУпАП, вважаю за необхідно повернути матеріали вище вказаної справи для усунення вище наведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 251, 256, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП до Управління патрульної поліції в Миколаївській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Торжинська Т.В.