КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4569/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року місто Київ

справа № 758/9999/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Стрикаль Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Стрикаль О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 рокускасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд не повно з`ясував всі обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у зв`язку з чим не об`єктивно дослідив їх.

Вказував, що на відео видно, що ОСОБА_1 неодноразово говорив, що не відмовляється від проходження тесту на стан сп`яніння, але наполягав, щоб це було зроблено в присутності свідків, зокрема після того як на місце зупинення його транспортного засобу, яким він керував приїхав ще один екіпаж патрульної поліції.

Зазначав, що оскільки поліцейськими було порушено саму процедуру проведення огляду на стан сп`яніння особи та не залучено двох свідків, на чому наполягав ОСОБА_1 ; відсутності направлення виписаного патрульними поліцейськими в найближчий заклад охорони здоров`я визначений МОЗ, то вважати, що ОСОБА_1 ухилявся від проходження на стан алкогольного сп`яніння 21 травня 2021 року о 08 год. 50 хв., як це зазначенопротоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ18 № 202685 не можливо.

Посилався на те, що суд першої інстанції, встановивши згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що 08 год 50 хв. в м. Києві, по вул. Покровській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не дав належної оцінки тому, що сам протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ18 №202685 був складений інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Пальчиком І.В. 24 травня 2021 року о 05 год. 25 хв. А тому, є незрозумілим, яким чином ОСОБА_1 міг ухилятися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 21 травня 2021 року о 08 год. 50 хв.

Вказував, що затримання транспортного засобу «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом його евакуації на штраф майданчик, суперечить чинному законодавству України.

Також захисник-адвокат Стрикаль О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року.

Посилався на те, що повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було отримано 20 вересня 2021 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 17 вересня 2021 року, а копію оскаржуваної постанови представник ОСОБА_1 отримав 20 вересня 2021 року в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з моменту отримання постанови, а саме 30 вересня 2021 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.п.2-7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№202685, 24 травня 2021 року о 04.50 год. в місті Києві по вул. Покровській, 1/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився на бодікамеру №АА00671, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 24 травня 2021 року серії ААБ№202685;

відеозаписом з камери №АА00671.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та у лікаря-нарколога, тому відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан сп'яніння, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відео видно, що ОСОБА_1 неодноразово говорив, що не відмовляється від проходження тесту на стан сп`яніння, але наполягав, щоб це було зроблено в присутності свідків, зокрема після того як на місце зупинення його транспортного засобу, яким він керував приїхав ще один екіпаж патрульної поліції, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, диспозицією ст.266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку зафіксована за допомогою технічного засобу - нагрудної камери поліцейського, тобто відповідно до ст.266 КУпАП.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Частинами 1, 2 статті 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, зупинивши транспортний засіб та запідозривши у водія стан сп`яніння, поліцейський повинен окрім питання проведення огляду на стан сп`яніння вирішити питання про унеможливлення керування транспортним засобом водієм у стані сп`яніння.

Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом та огляд їх на стан сп`яніння є одним заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З відеозапису з камери №АА00671 вбачається, що ОСОБА_1 вказував на те, що він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров'я. На що працівники поліції пропонували останньому пересісти до їх машини та вони забезпечуть доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

Однак, ОСОБА_1 відмовлявся покидати свою машину та їхати з працівниками поліції.

Тобто, поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, яка зафіксована на відеозапису, дозволяє зробити висновок про те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, у зв`язку з чим поліцейський мав достатньо правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я чи у випадку незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не спростовує порушення п.2.5 ПДР України водієм транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, а також не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, встановивши згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що 08 год 50 хв. в м. Києві, по вул. Покровській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, не дав належної оцінки тому, що сам протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ18 №202685 був складений інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Пальчиком І.В. 24 травня 2021 року о 05 год. 25 хв. спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому не зазначення у постанові суду першої інстанції номеру будинку, де відбулися описані у постанові події по вул. Покровській в місті Києві та зазначення у постанові часу «08 год 50 хв.» замість «04 год 50 хв.» не є безумовною підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що затримання транспортного засобу «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом його евакуації на штраф майданчик, суперечить чинному законодавству України не приймаються до уваги, оскільки вказані обставини не стосуються предмету перевірки щодо наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Стрикаль Олександру Васильовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Стрикаль Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.