ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1760/21 Справа № 192/1232/21 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О.О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Снігура А.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровській області від 20 жовтня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої заступником директора СК Мега Гарант, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк у шість місяців;

- за ст. 122-4 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно вважається ОСОБА_1 підданою стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №009569 від 24 серпня 2021 ОСОБА_1 15.08.2021 року о 21 год. 04 хвил. в с.Миколаївка, вул.Центральній, біля буд. №107 керуючи автомобілем Jeep, н.з. НОМЕР_1 не вибрала безпечну швидкість для руху та не впоралась з керуванням здійснила наїзд на електроопору. При ДТП постраждалих немає, заподіяні матеріальні збитки. ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №009584 від 24 серпня 2021 ОСОБА_1 15.08.2021 року о 21 год. 04 хвил. в с.Миколаївка, вул.Центральній, біля буд. №107 керуючи автомобілем Jeep, н.з. НОМЕР_1 була учасником ДТП, залишила місце пригоди, орган поліції не повідомила. Прийнятими заходами була встановлена. ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Снігур А.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Солонянського районного суду Дніпропетровській області від 20 жовтня 2021 року в частині накладення стягнення та призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не врахував характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

На думку апелянта, не звернув суд першої інстанції і на характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_1 .

У судовому засіданні адвокат Снігур А.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції правильно виходив із того, що її вина у вчиненні вказаних в постанові правопорушень доведена, оскільки підтверджуються наявними у даній справі доказами і які не заперечуються самим апелянтом.

Однак, розглядаючи адміністративну справу та постановляючи постанову, суд першої інстанції, не зазначив пом`якшуючих відповідальність обставин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28.09.1999року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В той же час вважаю, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини. Судом першої інстанції було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На переконання судді апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував те, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, свою вину у вчиненні правопорушення визнала у повному обсязі та щиро розкаялась, усунула шкідливі наслідки пригоди, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась.

Крім цього, ОСОБА_1 має постійне місце роботи, яке вимагає потребу у постійному переміщенні по території всієї Дніпропетровської області.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Снігура А.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровській області від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.П. Слоквенко