Справа № 355/1287/21
Провадження № 3/355/710/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №269928 від 31.08.2021 вбачається, що 31.08.2021 о 17 год. 25 хв. на 77-му км а/д Київ-Харків Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, не визнав, пояснивши, що 31.08.2021 на відрізку автодороги Київ Харків на 77 км. дійсно керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить його батьку, який знаходився поруч. Крім того, пояснив, що керував транспортним засобом, оскільки його батько фізично не мав можливості керування автомобілем, оскільки 28.08.2021 отримав травму правої стопи. Надав суду підтверджуючі медичні довідки. Також зазначив, що поліцейським все пояснював, однак не дивлячись ні на роз`яснення все одно вирішили скласти на нього протокол за ст. 130 КУпАП. До цього працівники поліції склали відносно нього протокол про притягнення до адмін. відповідальності за ст. 126 КУпАП, вину за скоєння якого він повністю визнає.

На вищевказаному відрізку дороги його зупинили працівники поліції, які після спілкування та перевірки документів, повідомили про ймовірність перебування ОСОБА_1 у стані з ознаками наркотичного сп`яніння, на що він висловив свої заперечення. Працівниками патрульної поліції не було запропоновано здійснити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_1 зауважив, що працівники патрульної поліції змусили його відмовитись від здійснення огляду. У випадку відмови, співробітники поліції зазначили про те, що транспортний засіб буде вилучено та направлено на штраф майданчик за допомогою евакуатора.

Просить суд закрити провадження, оскільки вважає себе невинним та у зв`язку із протиправними діями працівників патрульної поліції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення свідків, рапорт працівника поліції, DVD-R диск, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

У протоколі серії ААБ №269928 від 31.08.2021 зафіксовано «…водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість....», однак така підстава відсутня у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння має бути проведено у порядку, визначеному нормами КУпАП, наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постанові КМУ від 17.12.2008 №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що не було здійснено інспектором.

Із відеозаписів, зроблених з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, встановлений вищенаведеними нормативними актами порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції водія ОСОБА_1 дотримано не було. Зокрема, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу огляду водія на стан саме наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не проводив і навіть не пропонував особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, а відповідно ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся, що суперечить Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відєокамер/відеореєстраторів/працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», відповідно до якої запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється не з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування, а окремими фрагментами.

Крім того, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Більше того, яким чином зафіксовані та встановлені наведені вище ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Відображення інспектором наведених ознак порушує наведені вище норми КУпАП та інструкцій.

Матеріали адміністративного провадження також містять докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі батьку ОСОБА_3 . Разом з тим, дана розписка відібрано у останнього формально, оскільки за станом здоров`я останній не міг керувати автомобілем, що викликало потребу у керуванні т/з ОСОБА_1 .. Дані обставини також підтверджують формально виконання і недотримання працівниками поліції своїх службових обов`язків при виявленні та фіксації адміністративних правопорушень.

Враховуючі наведені обставини, суддя приходить до висновку, що наведені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, що не зафіксовані інспектором належним чином, є лише його суб`єктивною оцінкою стану людини, що ставить суддю під сумнів їх наявності. Отже, направлення водія до медичного закладу є безпідставною. Крім того, в адміністративних матеріалах (у тому числі доданому відеозаписі) не роз`яснено ОСОБА_1 право на захист, під час складення даних матеріалів.

За правилами кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумних сумнівів.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Червонописький