Справа № 462/7468/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова П.С. Невойт, розглянувши матеріали, які надійшли з Залізничного районного суду м.Львова про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатний, директора ринку «Рясненський» ФГ «Ярослава», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу № 6 Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 07.11.2020 - 12:00год 07.11.2020 на ринку «Рясненський» ФГ « ОСОБА_2 », що за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 360а встановлено порушення вимог постанови Головного державного санітарного лікаря України від 06.06.2020 №34, протокольного рішення від 16.10.20 №61 позапланового засідання міської комісії з питань ТЕБ та НС, зокрема п.4; п.3.2.5 допуск відвідувачів на ринок та їх перебування на ринку без захисних масок або респіраторів так, щоб були покриті ніс та рот; п.9; п.3.2.10 адміністрацією ринку не забезпечено централізований збір використаних засобів індивідуального захисту, чим вчинено правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судовогозасідання.

Згідно зі ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення абз. п.9; п.3.2.10 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 06.06.2020 року, №34 (далі Постанова).

Відповідно до преамбули Постанови, вона винесена відповідно до ст.40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 року, №392.

Стаття 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуч- чя населення» визначає повноваження Головного державного санітарного лікаря України.

При цьому, у Головного державного санітарного лікаря України відсутні повноваження на встановлення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Зазначеною статтею лише передбачено повноваження Головного державного санітарного лікаря України на внесення на затвердження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проекти актів, якими встановлюються державні санітарні норми та правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (абз. 2 п.п. «а» ч.1 ст.40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»).

Отже, суддя приходить до висновку, що Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), затверджені Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 06.06.2020 року, №34, носять рекомендаційний характер та не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, в розумінні ст.44-3 КУпАП.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Оскільки, ОСОБА_3 поставлено у вину порушення Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 06.06.2020 року, №34, які носять рекомендаційний характер, не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, а також враховуючи заборону суду самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44-3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя П. С. Невойт