Справа № 526/2450/20
Провадження № 3/526/108/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ст. 443 КУпАП,

в с т а н о в и в:

в процесі перевірки лікарем із загальної гігієни відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Гадяцького районного управління Головного управління Дерпжпродспоживслужби в Полтавській області станом на 12 листопада 2020 року о 13 год. 15 хв. в продовольчому магазині фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , було виявлено, що перед початком роботи працівників не проводився скринінг (вимірювання) температури тіла, на підлозі не нанесені відповідні позначки кольоровими стрічками щодо дотримання принципу соціального дистанціювання 1,5м; в санітарному вузлі: рідке мило, паперові рушники відсутні; прибирання виробничого приміщення та контактних поверхонь з використанням дезінфікуючих засобів не проводиться (відсутній належний дезінфікуючий засіб), централізований збір використаних ЗІЗ не створений, відсутня ємкість для збору використаних ЗІЗ; дезінфікуючий засіб відсутній; на момент перевірки продавець перебувала в магазині без маски ( маска не чітко прикривала рот та ніс), що є порушенням пп.1 п.10 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» та пп.1, 4,5,7,8 Постанови № 17 від 09.05.2020 року Головного державного санітарного лікаря України «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчих ( окрім ринків) та непродовольчих товарів на період карантину у зв`язку з поширенням COVID-19».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом перевірки лікарем із загальної гігієни відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Гадяцького районного управління Головного управління Дерпжпродспоживслужби в Полтавській області. З переглянутого відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці в масці, яка не прикривала рот та ніс, а також без рукавичок та рукавичок. В магазині візуально відсутні позначки кольоровими стрічками щодо дотримання принципу соціального дистанціювання 1,5м. На виявлені зауваження щодо явних правопорушень, ОСОБА_1 відповідала, що їй байдуже, погоджувалась з порушеннями та повідомила про готовність понести призначене стягнення.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико -санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 », згідно яких назва постанови викладена в редакції : «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2».

П.1 П.10. Постанови КМУ від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

Відповідно пп.1,4,5,7,8 Постанови № 17 від 09.05.2020 року Головного державного санітарного лікаря України «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчих ( окрім ринків) та непродовольчих товарів на період карантину у зв`язку з поширенням COVID-19»:

1.Перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам.

Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків.

4. Дозволяється одночасне перебування відвідувачів у закладі з розрахунку не більше однієї особи на 10 квадратних метрів площі зали обслуговування. Обмеження контакту між працівниками та відвідувачами повинно здійснюватися шляхом організації обслуговування з дотриманням принципу соціального дистанціювання (1,5 метри).

Допуск відвідувачів та перебування у закладі дозволяється лише у респіраторі або захисній масці (у тому числі саморобній), так, щоб були покриті ніс та рот.

5. Адміністрація/персонал самостійно забезпечує та контролює виконання умов з недопущення черг. Біля місць потенційного скупчення людей повинно бути нанесено відповідне тимчасове маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м.

7. Працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ).

Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом.

Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ.

8. Суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити:

постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності). Використання багаторазових рушників заборонено;

інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування в закладі та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах;

вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни;

централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією;

обмеження масових зборів працівників в закритих приміщеннях;

тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет та хронічні захворювання легень).

Згідно ч.1 ст. 11 ЗУ «Про захист населення від інфекційних захворювань» організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Стаття 44-3 КУпАП (в редакції, що діяла на момент складання протоколу) передбачає адміністративну відповідальність за порушення Правил щодо карантину людей. Встановлено, що ОСОБА_1 є ФОП з видом діяльності 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Відтак ОСОБА_1 є суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 - 3 КУпАП.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_1 на відеозаписі щодо її необізнаності з карантинними правилами та обмеженнями, які у визначений законом спосіб були доведені до відома населення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , тяжкість та характер вчиненого правопорушення, які вважаю умисними та зухвалими, його наслідки, байдуже відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу передбаченого санкцією статті по нижній межі санкції статті, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.401, 443, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

- визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 443 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л. В. Максименко