КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4550/2021
Справа № 369/8958/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 21 червня 2021 року близько 00 години 50 хвилин, в Київській області, в м. Вишневе, по вулиці Європейській, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків.

Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 рокута закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не прийняв до уваги його пояснення та прийняв постанову на основі показів працівника поліції та працівника громадської організації, які суперечили між собою. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №234267 зазначено точний час та місце зупинки транспортного засобу під його керуванням, що призвело до складання протоколу. При цьому на засіданні працівник поліції Зєваєв А.О. уточнює, що вони не зупиняли ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що дії працівників поліції було зафіксовано відеокамерою №0907891, проте в матеріалах справи відсутній відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля чи з боді-камери працівників поліції.

Вважає, що працівники поліції не мали ніяких законних підстав вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння. Капітан поліції Зєваєв А.О. не роз`яснив йому права, не надав на ознайомлення і підпис протокол, не надав копію протоколу, що є грубим порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім цього в протоколі було умисно невірно вказано адресу проживання ОСОБА_1 . Стверджує, що в суді свідок, ОСОБА_3 дав неправдиві покази, керуючись раніше виниклими неприязними відносинами між ними. Суддя кваліфікував як доказ в справі несанкціонований відеозапис з приватного мобільного телефона ОСОБА_3 . Вказує, що у поліцейських не було ніяких правових підстав вважати його водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху та наполягав на тому, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а був зупинений працівниками поліції в той час, коли йшов пішки по вулиці.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 року серії ААБ № 234267, пояснення старшого інспектора капітана поліції Зєваєв А.О., пояснення свідка ОСОБА_3 та письмові пояснення ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 року серії ААБ № 234267, ОСОБА_1 , 21.06.2021 року о 00 години 50 хвилин керував автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 в м. Вишневе по вулиці Європейській, 13 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків під відеокамеру 090789, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 року відсутній підпис та будь-які пояснення ОСОБА_1 .

При цьому запису про відмову ОСОБА_1 від підпису та надання пояснень по суті вчиненого правопорушення уповноваженою особою у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення також не зафіксовано.

З викладеного вбачається, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані в повному обсязі вищенаведені вимоги ст. 256 КУпАП.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, для підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в т.ч. п. 2.5 цих Правил, органом поліції, відповідно до ст. 251 КУпАП, та відомчих актів, зокрема Наказу МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року, мав бути наданий відеозапис події.

Однак, не зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність відеозапису № 090789, до протоколу про адміністративне правопорушення зазначеного відеозапису, який був би об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, додано не було.

Таким чином, належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

Наявні у матеріалах справи покази свідків є суперечливими, оскільки з них не вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування автомобілем, тоді як і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення про те, що він був зупинений працівниками поліції в той час, коли йшов по вулиці.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що 21.06.2021 року в м. Вишневе по вулиці Європейській, 13 «був зупинений автомобіль з ознаками алкогольного сп`яніння», а саме: запах з рота, нецензурне звернення до працівників поліції. Водій ОСОБА_1 . Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 3).

Однак, з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , вбачається, що 21.06.2021 року в м. Вишневе по вулиці Європейській, 13 був зупинений громадянин з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння вказаний громадянин відмовився (а.с. 4).

Як вбачається з оскаржуваної постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року, а судове засідання, за викликом суду, з`явився старший інспектор капітан поліції Зєваєв А.О. та пояснив суду: 21 червня 2021 року надійшов виклик від департаменту охорони, що в Київській області, в м. Вишневе, по вулиці Європейській, водій ОСОБА_1 керує автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши на вулицю Європейська, в м. Вишневе побачили автомобіль КІА д.н.з. НОМЕР_1 , який дійсно був припаркований. Доторкнувшись долонею до капоту, капітан поліції Зєваєв А.О. відчув, що двигун автомобіля ще теплий. Після чого неподалік від автомобіля зустріли двох чоловіків, в результаті перевірки документів в яких встановили особу ОСОБА_1 , що перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На підставі пояснень працівників охорони, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився.

В судове засідання суду першої інстанції, за викликом суду, з`явився інспектор громадського формування «Департаменту охорони» ОСОБА_3 та пояснив суду, що 21 червня 2021 року надійшов виклик від громадян, що з кафе вийшли двоє чоловіків з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, сівши в автомобіль "КІА" д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 рухаючись на службовому автомобілі Renault Logan помітили даний автомобіль "КІА" д.н.з. НОМЕР_1 , який спочатку намагався втекти, проте через деякий час припаркувався на вулиці Європейській, в м. Вишневе. Із за керма автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 викликавши працівників поліції, намагався затримати ОСОБА_6 до їх приїзду, однак ОСОБА_6 поводив себе агресивно.

З вищевикладених пояснень судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції 21 червня 2021 року о 00 год. 50 хв., а працівники поліції приїхали за викликом ОСОБА_3 в той час, коли автомобіль «КІА» був припаркований. При цьому з пояснень інспектора поліції вбачається, що працівники поліції зустріли ОСОБА_1 на вулиці, неподалік від автомобіля.

Крім того, з пояснень іншого інспектора охорони - ОСОБА_4 , пояснення якого наявні в матеріалах справи, також вбачається, що громадянин ОСОБА_1 був зупинений ними біля будинку. Жодного посилання на те, що вказаний громадянин керував автомобілем, пояснення не містять.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, і під час апеляційного перегляду справи встановлені також не були.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки протокол складений з порушенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а обставини, викладені в протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже протокол не відповідає вимозі щодо його достатності та допустимості.

Оскільки керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а факт керування 21 червня 2021 року о 00 год. 50 хв. автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 категорично заперечується, та, крім змісту протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, виходячи з принципу презумпції невинуватості, неможливо встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, не можливо встановити складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскільки з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто зібраними у справі доказами не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, з підстав передбачених п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук