ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 січня 2021 рокуСправа №: 695/2522/20
Номер провадження 3/695/30/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492764 від 10.10.2020 року, ОСОБА_1 , 10.10.2020 р. о 03-25 год. у м. Золотоноша по вул. Шевченка, 145 керував автомобілем «Део сенс», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат позитивний 0,2%. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Орел С.І. просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Адвокат пояснив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі. Він стояв біля авто, коли до нього підійшли працівники поліції та попросили пред`явити документи. Потім вони запропонували продути трубку Драгер, ОСОБА_1 погодився. Алкотестер показав результат 0,2%. Стан алкогольного сп`яніння це коли результат більше 0,2%., а підзахисний мав показник рівно 0,2 проміле, тобто він не був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції поїхати в лікарню та пройти там огляд на стан сп`яніння, але йому відмовили в цьому. Склали протокол та вилучили в нього посвідчення водія.

За клопотанням захисника для дачі пояснень викликалися в судове засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили в суді, що вони були присутні, коли ОСОБА_1 продував трубку Драгер і його результат був 0,2%. Після цього вони підписали свої пояснення. Обидва свідки зазначили, що вони не бачили чи керував ОСОБА_1 автомобілем, вони бачили, що він лише стояв біля нього і продув трубку. Поки оформляли документи свідок ОСОБА_3 чула як ОСОБА_1 пропонував поліції проїхати в лікарню та пройти та огляд на стан сп`яніння. Чим ця пропозиція закінчилася свідок не знає, так як підписавши документи поїхала.

Свідок ОСОБА_4 ствердила, що ОСОБА_1 , після продуття трубки, пропонував поліції пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що йому було відмовлено. Поліція склала протокол і вилучила в нього посвідчення водія.

Свідок ОСОБА_5 на виклик до суду не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Вислухавши захисника, свідків та дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступні обставини.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. №1452/735), - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І Інструкції ).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. (п.7 розділу ІІ Інструкції)

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. (п.10 розділу ІІ Інструкції)

Згідно результатів тесту Драгер 6810 №3250 від 10.10.2020 р. 03-30 год. показник тестування ОСОБА_1 становить 0,2%, (тобто в допустимих межах згідно Інструкції), що свідчить про перебування його не в стані алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що є по рушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Під час розгляду справи також встановлено порушення працівниками поліції п.7 розділ І Інструкції, оскільки ОСОБА_1 був незгідний з результатами алкотестеру, пропонував пройти огляд в лікарні, але працівники поліції цієї законної вимоги не виконали.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. п.1 ч.1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, п.1 ст.247, ч.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко