П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює у АТ «Запорізький завод феросплавів» на посаді слюсар-ремонтник, проживає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гагаріна буд. 30-а, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 025763, 18.11.2020 о 19-00 год. ОСОБА_1 , знаходячись у АДРЕСА_1 , де висловлювався нецензурною лайкою в адресу малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , казав «гавно» та «придурок», а також постійно б`є ременем, таким чином батько вважає, що так він займається вихованням сина, батько спричиняє психологічне та фізичне насильство, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025762 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не приймає участі в учбовому процесі в ЗОШ № 94, а саме не реагує на класного керівника, порушує дисципліну в класі, ображає учнів та вчителів, не приділяє синові уваги, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2020 об`єднано в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (справа № 335/10105/20, провадження № 3/335/2389/2020) із справою, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 335/10104/20, провадження № 3/335/2388/2020), та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер № 335/10104/20.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, зазначивши, що жодного разу на сина руку не піднімав та його не ображав. Його син є складною дитиною, схильний до видумок, але він ним займається. З приводу агресивної поведінки сина він неодноразово звертався як до психолога, так і до психіатра. Наразі ним отримано дозвіл органу опіки та піклування на госпіталізацію сина до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги». Мати з ними не проживає, він працює у робочі дні до 16-00 год. Поряд з ними, у одному дворі, проживають його батьки, тобто бабуся та дідусь ОСОБА_2 , які ним опікуються поки він перебуває на роботі. Син всім забезпечений, у нього є все необхідне для розвитку, займається у музичній школі і жодних претензій до сина та його поведінки вчителі музичної шкоди не мають. Сам ОСОБА_1 неодноразово навідував школу, де навчається син, під час своєї відпустки перебував у сина на уроках, завжди на зв`язку із шкільним учителем. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях вини та складу тих правопорушень, про які зазначено у протоколах.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, вбачається, що єдиною підставою для складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є пояснення малолітнього ОСОБА_2 , який 19.11.2020 під час його опитування зазначив, що 18.11.2020 о 19-00 год. його батько вдарив ременем по нозі і що батько його просто так ображає, називаючи «гавном» та «придурком». Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до малолітнього сина, матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи пояснення малолітнього ОСОБА_2 , доходжу до висновку, що їх отримано з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки опитування малолітньої дитини відбулось без участі його законних представників, а за участю лише практичного психолога ОСОБА_3 .

Інші члени сім'ї, рідні та близькі особи, які проживають поруч із ОСОБА_1 та його сином, сусіди, які могли бути свідками цієї події, працівниками поліції з приводу обставин вчинення домашнього насильства не допитувались.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідками є ОСОБА_4 (директор школи) та ОСОБА_3 (практичний психолог). Проте, із долучених до матеріалів справ пояснень цих осіб не встановлено жодних обставин, які би свідчили про те, що вони були свідками вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 , зокрема, що батько ображав чи бив дитину.

З огляду на викладені обставини, прихожу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Провадження за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом із тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено належним чином об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Зокрема, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки по вихованню малолітнього сина, у той час, як вказаною статтею передбачена відповідальність саме за ухилення, а не за невиконання, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Будь-яких відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини, протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Крім того, диспозиція сформульована у ч. 1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, відносно якої складено протокол, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Разом із тим, протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП взагалі не містить дати, часу, місця вчинення і суті учиненого адміністративного правопорушення, який би відповідав ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізичні осудні особи: батьки або особи, що їх замінюють.

Зазначаючи у протоколі, що ОСОБА_1 не приймає участі в учбовому процесі в ЗОШ № 94, особа, яка склала протокол не конкретизувала які саме обов`язки в учбовому процесі зобов`язаний був вчинити ОСОБА_1 , як батько ОСОБА_2 , але в порушення вимог Закону ухилився від їх виконання. При цьому, звертаю увагу на те, що у матеріалах справи наявна характеристика ОСОБА_2 , у якій в тому числі зазначено, що батько дитини підтримує контакт з класним керівником по телефону, з`являється до школи за проханням адміністрації та вчителів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що фактично претензії зводяться до неналежної поведінки малолітнього ОСОБА_2 під час перебування у школі, на підтвердження чого надано пояснення директора школи, вчителів, психолога.

Разом із тим, самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме, що ОСОБА_2 не реагує на класного керівника, порушує дисципліну у класі, ображає учнів та вчителів, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як батько дитини, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини.

Судом враховується, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладені обставини, прихожу до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення також слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук