Справа № 347/1913/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.09.2021 року о 03:10 годині в с. Шешори по вул. Шевченка Косівського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки Вольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння з використанням газоаналізатора Alcotest 6810 та від проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу за таких обставин: 11.09.2021 року о 03:10 годині в с. Шешори по вул. Шевченка Косівського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки Вольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у кювет та наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді від 28.10.2021 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження на підставі ст.36 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково та пояснив, що за вказаних у протоколах обставин він керував автомобілем Вольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_2 , у якого пошкодилося колесо, він не впорався із керуванням і автомобіль під його керуванням занесло у кювет, де внаслідок ДТП також було пошкоджено металеву огорожу приватного господарства. Факт своєї відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння не заперечив, пояснивши, що йому не було надано поліцейським сертифікат на алкотест та під час пропозиції пройти такий огляд у поліцейського не була увімкнена бодікамера, крім того він був у стані шоку після ДТП, тому й відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт вказаної ДТП та відмови адмінпритягуваного від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою алкотесту та у медичному закладі, стверджує, що він не вимагав сертифікат на прилад алкотесту.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що за вказаних у протоколі обставин він перебував у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 на пасажирському сидінні, на зазначеній ділянці дороги не було попереджувальних знаків про наявність попереду крутого повороту та під час проїзду вказаної ділянки дороги в автомобілі ОСОБА_1 пошкодилося колесо, внаслідок чого автомобіль занесло і ОСОБА_1 не впорався із керуванням та з`їхав у кювет. ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не мав його ознак.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пункту 2.5 ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу в частині часу та місця її настання та указують на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушив п. 2.5. ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського ВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з письмовими доказами.

Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст.252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння підтверджується матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_1 і показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Посилання адмінпритягуваного на те, що він відмовився від проходження вказаного огляду за пропозицією поліцейських, оскільки останні не надали на його вимогу сертифікат повірки приладу "Драгер" суд оцінює критично, адже такої вимоги він не всловлював, що підтверджується долученим до протоколу відеозаписом та показами свідка ОСОБА_2 . При цьому свідок ОСОБА_3 в судовому засідання стверджував, що саме він вимагав у поліцейських пред`явити сертифікат на "Драгер".

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.п. б) п.2.3. ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №032194 від 11.09.2021 року, схемою ДТП, заявою ОСОБА_4 від 11.09.2021 року, рапортом від 11.09.2021 р. та не спростована належними й допустимими доказами адмінпритягуваним. Зокрема - під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження факту пошкодження колеса у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , що й стало у подальшому причиною ДТП.

Отже, суддя вбачає у діях ОСОБА_1 також склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.36 КУпАП: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, із застосуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Д.С. Драч