ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

18 листопада 2021 р. . м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Марганець, громадянку України, ПП, зареєстровану

та проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20.09.2021 року о 14.25 годині неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рухаючись на мопеді, по дорозі з двостороннім рухом по вулиці Київській, на перехресті вулиць Київської-Кленової в м. Марганець, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ днз. НОМЕР_1 , який рухався за ним, чим порушив ПДР України, а саме: п. 10.1 та вимоги ст. 124 КУпАП, але не досяг 16 річного віку, тому адміністративний матеріал складено відносно його матері- ОСОБА_1 .

В судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнала та пояснила, що 20.09.2021 року о 14.30 год. на перехресті вулиць Київської та Кленової в м. Марганці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував мопедом. Сама вона в той час перебувала на роботі, про ДТП дізналася від працівників поліції. Винним в даній ДТП визнали її неповнолітнього сина, проте сама вона вважає, що дана ДТП сталася з вини обох учасників дорожнього руху. Також зазначила, що вона дозволяла сину їздити на мопеді, керував він ним завжди за її згодою та відома. Того дня, син ремонтував мопед, а потім вирішив перевірити його на справність, при цьому нікого із дорослих не попередив, це був поодинокий випадок. Син сів за кермо та почав рухатися, а на перехресті сталася ДТП. З цього приводу із сином була проведена профілактична та роз`яснювальна бесіда. Вважає, що після цього випадку її син зробить для себе відповідні висновки. Просить суд накласти на неї мінімальний штраф врахувавши те, що вона працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП так, як її вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини третьої статті 184 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція ч.3 ст.184 КУпАП передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 878606 від 11.11.2021 року та схемою місця ДТП до нього, яка сталася 20.09.2021 року о 14.50 год. на перехресті вул. Київської та Кленової; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Серія НОМЕР_2 , копією паспорта ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; рапортом працівника поліції; письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_4 , які він надавав у присутності матері ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_5 , долученими до матеріалів справи, а також поясненнями правопорушниці у судовому засіданні.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.184 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 визнано її щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 - судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що вона у скоєному щиро розкаюється, працює, всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 184 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч. 5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23,24,33,40-1, ч.3 ст. 184,283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула