Справа № 183/7209/20
№ 3/183/236/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила В.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого «Союз Енерго», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНПП НОМЕР_1 , -

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26 листопада 2020 року о 18-00 год. ОСОБА_1 за спільним мешканням АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, вказав, що розмовляв з матір`ю в підвищеному тоні, вони просто сперечалися, нецензурною лайкою не висловлювався, матері не погрожував, в теперішній час вони примирилися, проживають разом, наміру вчиняти насильство не мав.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді пояснила, що 26.11.2020 р. між нею та сином ОСОБА_1 виникла суперечка, син розмовляв з нею у підвищеному тоні, образ не було, ніяких нецензурних висловлювань з боку сина також не було, психологічного насильства не було. Звернулася до поліції з відповідною заявою, щоб вплинули на сина, але на нього склали протокол, 17.12.2020 р., вона подала в поліцію заяву де вказала, що вони порозумілися з сином, конфліктів більше між ними не має і насильства щодо неї не було.

Судом також досліджені матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №670640 від 17.12.2020 року, висновок за результатами розгляду заяви, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.11.2020 р., заява ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із змісту протоколу встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_1 , була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , але ні в протоколі, ні в доданих до нього матеріалах, не вказано, яка саме шкода психічному здоров`ю потерпілої могла бути спричинена, тобто не вказано ознаки, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

З копії заяви ОСОБА_2 від 27.11.2020 року вбачається, що остання просить притягнути до адміністративної відповідальності її сина ОСОБА_1 , який вчинив домашнє насильство відносно неї, та 17.12.2020 р. подала заяву про закриття справи, оскільки вони примирилися. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що будь-якого насильства з блоку сина вона не відчувала.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінивши надані докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи та керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Лила В.М.