Справа № 683/1287/21
Провадження № 33/801/793/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 454 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги письмові пояснення свідків; в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції; йому відмовлено у проходженні огляду в закладі охорони здоров`я; підпис в акті огляду йому не належить; огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», який проходив перевірку калібровки 29.09.2020, тобто з порушенням встановлено в інструкції шестимісячного строку.

У судове засідання, призначене на 11.11.2021, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кашин В.А. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 та його захисника не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь упровадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що справу слід розглянути у відсутність належним чином повідомлених ОСОБА_1 та адвоката Кашина В.А., оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №539630 від 29.04.2021, 29.04.2021 о 09 год. 16 хв. на А/Д М-12 км.368 с. Лукашівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану сп`яніння проводився на місці ДТП в присутності двох свідків у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер 6810» №3564. Проба позитивна 2,34% (проміле), тест 3921. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Однак, такий відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому було б зафіксовано події, які мали місце при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та могли б підтвердити (чи спростувати) обставини, викладені в апеляційній скарзі (щодо відсутності свідків при проведенні огляду, наполягання на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, тощо), до протоколу не доданий.

На запит суду першої інстанції про витребування відеозапису від ДПП УПП у Вінницькій області надійшла відповідь, у якій зазначено, що у зв`язку із наявними технічними можливостями строк збереження відеозаписів є обмеженим, тому відеофайли відсутні.

Отже, такий відеозапис був, однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не приєднаний, що є порушенням п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, відповідно до якого до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що свідки не були присутніми при проведенні поліцейським огляду на стан сп`яніння, а також, що їхні письмові пояснення не стосуються даного протоколу про адміністративне правопорушення, а тому безпідставно взяті судом першої інстанції до уваги.

У протоколі про адміністративне правопорушення свідками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції двічі викликав для допиту в судовому засіданні вказаних свідків, однак, свідки до суду не з`явилися. Поштові конверти повернулися на адресу суду із відмоткою пошти про неможливість вручення відправлення (за закінченням терму зберігання, адресат відсутній за вказаною адресою).

Вказані обставини ставлять під сумнів письмові пояснення свідків, які написані рукою поліцейського, а за своїм змістом ці пояснення є аналогічними та суперечливими, зокрема, і перший свідок, і другий стверджують про повідомлення кожним з них про подію на спецлінію 102, що фактично не можливо.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 ще з самого початку заперечував щодо керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Вказане підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №683/1289/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, копії яких надійшли на запит апеляційного суду з Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Зокрема, в постанові Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП судом зазначено, що ОСОБА_1 категорично заперечив порушення ним п. 2.9 а Правил дорожнього руху, а також суд вказав на відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, крім всього зазначеного, апеляційний суд звертає увагу на важливу обставину, а саме те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції зазначив, що внаслідок ДТП він отримав фізичні травми та перебував у шоковому стані після ДТП, і не пам`ятає чітко певних обставин (абз.2 мотивувальної частини постанови суду першої інстанції).

Суд першої інстанції не перевірив даних обставин.

Свідки, які не з`явилися до суду, в письмових поясненнях не описали ознаки саме алкогольного сп`яніння, що дає підстави припустити, що ознаки, про які писали свідки притаманні саме стану особи, яка отримала травми, в момент ДТП.

Такі твердження апелянта не можливо спростувати із-за відсутності доказів у справі, які б стверджували протилежне.

А відповідно до п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Приймаючи до уваги, що працівники поліції оформили протокол за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), враховуючи пояснення ОСОБА_1 , які він надав в суді першої інстанції з приводу отримання ним фізичних травм, апеляційний суд вважає, що працівники поліції повинні були доставити ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення, за обставин даної справи, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи той факт, що допитати свідків не виявилося за можливе, а в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України, та, відповідно, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Апеляційний суд, з огляду на наведене, а також те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачяться на користь обвинуваченої особи дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало