Справа № 339/368/21 225
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , одружену, на утриманнні 4 неповнолітніх дітей, приватного підприємця,
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
якій роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
В провадженні суду перебуває адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суддя, дослідивши дані адміністративні матеріали на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Однак, вказаний протокол не відповідає вимогам, встановленим ст. 251, 256 КУпАП, зазначене в ньому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не можна визнати конкретним, оскільки в ньому не вказані обставини, які свідчать про склад правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду, оскільки нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, є порушенням права особи на захист.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом та з диспозицією статті КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванні відповідно до закону: проводила роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, чим порушила п.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за який період здійснювалося ОСОБА_1 регулярна, постійна діяльність з продажу без ліцензії алкогольних виробів.
Не надано також і доказів систематичності дій особи, у відношенні якої складено протокол, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети отримання прибутку.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено вид та кількість алкогольних напоїв, які було реалізовано, кому такі напої були реалізовані та по якій ціні.
Відповідно, у протоколі не зазначені свідки правопорушення, зокрема особи, якими безпосередньо було здійснено реалізацію алкогольних напоїв, та особи, яким було здійснено реалізацію алкогольних напоїв.
Санкцією ч.1 ст. 164КУпАП передбачено відповідальність у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Процедура вилучення речей під час провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачена ст. 265 КУпАП, згідно якої речі, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.
Вилучені речі зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Проте, згідно адміністративного протоколу графа «виявлені та вилучені для тимчасового зберігання» відомостей таких не містить та в матеріалах справи відсутні відомості про вилучення та місце знаходження алкогольних напоїв чи грошових коштів.
Разом з тим, згідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП україни, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14).
Таким чином, з огляду на допущені недоліки при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення та неповноту надісланих матеріалів, з метою їх усунення, такі матеріали підлягають поверненню органу, який їх підготував, для доопрацювання.
На підставі викладеного, керуючись ст.256,257 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП повернути до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині постанови.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя О.С.Головенко