ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 684/441/21

Провадження № 3/684/222/2021

16 листопада 2021 року смт.Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Галиш І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Хмельницького РУ поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

СПД №1 ВП ВП №1 Хмельницького РУ поліції ГУНП в Хмельницькій області направлено до Старосинявського районного суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 528588 від 05.11.2021 року, 05.11.2021 року о 09 год. 25 хв. в смт. Стара Синява по вул. Ватутіна біля будинку №77 ОСОБА_1 здійснив продаж тютюнових виробів, а саме цигарок із фільтром без назви без відповідної ліцензії на право здійснення торгівлі, а саме певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказавши, що вказаним у протоколі видом господарської діяльності він не займається, жодних доказів працівниками поліції не було зібрано та йому не пред`явлено.

Суд, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За змістом ч.1ст.164КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1ст.20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02 березня 2015 року N 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, диспозиція ч.1ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36.ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, здійснення продажу та виробництва без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення № 528588 від 05.11.2021 року, 05.11.2021 року надано лише копію посвідчення водія ОСОБА_1 та копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Жодних доказів відповідно до ст. 251 КУпАП, на підтаві яких можна було б встановити наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду до протоколу не надано. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Окрім цього, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №528588 від 05.11.2021 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , не конкретизовано, які саме дії він вчинив, які б відповідали диспозиції статті 164 КУпАП, за якою кваліфіковані дії, не вказано, кому, яких саме тютюнових виробів і в якій кількості було здійснено реалізацію.

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити конкретні норми (статті, частини статей, пункти) відповідного закону, які регулюють заняття видами господарської діяльності, що потребує ліцензування, та які були порушені, чого не містить направлений суду для розгляду протокол, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зі змісту ст. 62 Конституції України вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відсутність жодних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, суд приходить до переконання, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.164, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Галиш І.Б.