П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), бариста «Арома Кава»,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАБ №332560) 28.11.2020 о 09:20 за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 10 допустив продаж кави та роботу кофейні з відвідувачами всередині, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 (зі змінами КМУ від 11.11.2020 №1100), тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість, просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, пояснив, що він є найманим працівником, у момент перевірки працівниками поліції роботи закладу, обслуговування відвідувачів здійснювалося лише з метою забрати замовлення на винос.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційним и хворобами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення адміністративних протоколів, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що протокол складено всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки працівники поліції, описуючи нормативно-правовий акт, яким заборонено дії, вчиненні правопорушником, не зазначили конкретного посилання на частину та пункт нормативно-правового акту, який встановлює певну заборону.

Таким чином, фабула події адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не містить чіткого посилання на правові норми, а також не містить викладеної суті адміністративного правопорушення, вчиненого саме ОСОБА_1 .

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофаєва проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, де, серед іншого, Суд зазначив, що в разі, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, аналізуючи положення ч. 1 ст. 44-3 КУпАП варто зазначити, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили б, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, він не є власником або директором закладу, а є лише найманим працівником. Також в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б, що саме на нього покладались організаційно-адміністративні повноваження щодо роботи даного закладу та дотримання в ньому карантинних норм.

Таким чином, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною нормою Закону на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №332560 слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А.В. Касьян