Справа № 372/3723/21
Провадження № 3-1247/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; працює водієм в ТОВ «Світ Агротехніки»; РНОКПП: суду невідомо;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.09.2021 року близько 07 год. 30 хв. по Обухівському шоссе, 39 в смт. Козин, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Світ Агротехніки», з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, не впевнена мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.5 Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив, зазначивши, що визнав провину під час складання цього документа під психологічним примусом з боку працівників поліції.

Захисник ОСОБА_1 Федоров Д. С. виклав заперечення письмово, суть останніх зводиться до наступного. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, спілкування між вказаними особами має ознаки психологічного тиску, під час якого працівники поліції змусили ОСОБА_1 визнати провину в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому безпосередньо вимога про проходження огляду не висувалася, а ОСОБА_1 не відмовлявся від здійснення огляду. Захисник посилався на практику Європейського суду з прав людини, відображену в рішеннях в справах «Тейшеро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти РФ», в яких йшлося про підбурювання до вчинення правопорушення працівниками поліції. Окрім цього, захисник посилався на порушення відезйомки технічними засобами, яка не мала безперервного характеру, у відповідності до ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Суд дійшов наступного висновку, факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників, відеозаписом, іншими матеріалами справи.

Суд відхиляє доводи сторони захисту з наступних підстав.

Так із оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків висловлює усну згоду із формулюванням працівника поліції про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та шляхом проведення медичного огляду. Із відеозапису не вбачається проявів будь-якого психологічного чи іншого тиску на ОСОБА_1 , згода висловлена добровільно, підкріплена невербальними засобами у вигляді кивання головою, здійснена в присутності двох свідків. Від ОСОБА_1 не надійшло будь-яких заперечень, в протоколі про адміністративне правопорушення останній висловив згоду із діями працівників поліції.

Сформульована усна відмова працівником поліції від проходження огляду на стан сп`яніння, яка підтримана ОСОБА_1 в словесній формі без будь-яких заперечень, на думку суду не є таким порушенням норм КУпАП, яке могло могло призвести до суттєвих порушень прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і в будь-якому випадку не носить ознак провокації правопорушення, на якому наполягає сторона захисту. З огляду на стан ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, нечітку мову, складнощі в словесному формулюванні думок, яке відображене в повній мірі на відеозаписі, працівником поліції обрана форма спілкування, яка надавала б змогу з`ясувати позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в формі, доступній фізіологічному стану ОСОБА_1 на той момент.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, недолік, який зазначений стороною захисту у вигляді відсутності безперервного відеозапису правопорушення, нівелюється присутністю двох свідків, участь яких відображена в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпП.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, та обставин, що пом`якшують покарання, вважаю необхідним призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави, 454 (чотириста п`ятдесят чотирі) гривень 00 копійок, які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахуноктримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Г.В.Висоцька