Справа № 418/4265/20
Провадження № 33/810/6/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,подану на постанову Міловського районного суду Луганської області від 03 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, Качирського району, Павлоградської області, Казахстан, громадянин України, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Міловського районного суду Луганської області від 03 грудня 2020 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 грн, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 15 листопада 2020 року о 07 годині 00 хвилин на в`їзд в Україну було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час проходження паспортного контролю надав паспорт громадянина України, але під час опитування надав паспорт громадянина Російчької Федерації, отже намагався незаконно перетнути Державний кордон України групою осіб, чим порушив ст. 2.3 ЗУ «Про порядок виїзду в Україну громадянина України» відповідальність за що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, а саме: пояснення правопорушника ОСОБА_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , рапорт інспектора 1 категорії групи інспекторів прикордонного контролю віпс (тип А) ВПС «Мілове» І категорії (тип Б) ім. В. Банних прапорщика М. Андрущенка від 15.11.2020 року, розписку та заяву порушника ОСОБА_4 , дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 передбачав шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання, що свідчить про умисне вчинення ним адміністративного правопорушення. Зазначив, що дії правопорушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На зазначену постанову суду особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга із проханням скасування судового рішення та ухвалення нової постанови із закриттям провадження.

Зазначає, що під час розгляду матеріалів у суді першої інстанції судом першої інстанції не було добуто належних та допустимих доказів, які б достовірно свідчили про наміри ним здійснити спробу перетинання державного кордону, не доведено наявність прямого умислу на вчинення цих дій. Також судом не обґрунтовано висновок відносно правильності кваліфікації дій за ч.2 ст. 204-1, а саме в частині вчинення правопорушення групою осіб, оскільки у рішенні суду відсутні посилання та докази, які вказують на вчинення будь-яких дій з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2020 року серії СхРУ №273688, складений посадовою особою відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних, має ряд суттєвих недоліків та порушень, на які суд першої інстанції не звернув увагу та не надав належної оцінки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 2 ст. 204-1 КпАП України та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі не виконані.

Так, суд першої інстанції не обґрунтував належним чином висновок щодо наявності у діях ОСОБА_1 та інших осіб наявність складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності: ч.2 ст. 204-1 КпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2020 року серії СхРУ №273688, складений посадовою особою відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних також не містить інформації щодо вчинення ними дій щодо незаконного перетину державного кордону у відповідності до диспозиції частини другої статті 204-1 КУпАП, що виключає кваліфікацію правопорушення за вказаною нормою.

Постановою Міловського районного суду Луганської області від 07.12.2020 у справі 418/4264/20 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому, ознака повторності таких дій матеріалами справи не підтверджена.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є громадянкою України та перетинала в пункті пропуску державний кордон України, на в`їзд в Україну, за паспортом громадянина України, і ця обставина виключає в її діях склад адміністративного правопорушення.

Із дослідженого судом апеляційної інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2020 року серії СхРУ №273688, складений посадовою особою відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних вбачається, що в протоколі не зазначено, за якою саме кваліфікуючою ознакою частини другої статті 204-1 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення: чи відбувалось перетинання без відповідних документів, чи за підробленими документами, чи за документами, які містять підроблені дані, чи без відповідного дозволу тощо.

Також при складанні протоколу посадовою особою відділу прикордонної служби «Мілове» імені В. Банних не зазначена конкретна норма та реквізити постанови Кабінету Міністрів України, про яку йде мова у протоколі.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 року у справі № 215/5304/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинений нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17,247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції не виконані.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Оскільки факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій і, відповідно, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України, є недоведеними, а,відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Міловського районного суду Луганської області від 03 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КпАП України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рябчун