Провадження № 33/4820/39/21
Справа № 678/977/20 Головуючий в 1-й інстанції Лазаренко А. В.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Лукіянчина І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою місцевого суду, 23.09.2020 року о 18 год. 31 хв. в с.Новокостянтинів, по вул. Центральній, Летичівського району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції порушив його право на захист, розглянувши дану справу у його відсутність, постановив рішення під час першого засідання. Постановлене рішення не надіслав на його адресу, про нього він дізнався з реєстру судових рішень, яке було внесено в даний реєстр 11.11.2020 року а не в день постановлення.

Крім того, в судове засідання не викликались свідки, вони не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а їх пояснення у справі не можуть бути доказами його винуватості.

Сам протокол про адміністративне правопорушення також не може бути доказом у справі, так як зазначена відмова від медичного огляду не підтверджена допитом свідків.

Також вказана інформація в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки ніякого ДТП не було, його автомобіль був припаркований біля кювету, для примусового заведення, так як мав проблеми із стартером. Він, із другом перебував у магазині, де виник конфлікт і були викликані працівники поліції. На час прибуття працівників поліції він знаходився в магазині на підпитку, а автомобіль знаходився на певній відстані від магазину, припаркований біля кювету. Коли працівники поліції запропонували надати їм документи та пояснити звідки прибули до цього населеного пункту, він змушений був піти до автомобіля, в якому знаходилися особисті документи. Щоб взяти особисті документи, сів в автомобіль, а працівники поліції скористалися таким моментом і запропонували йому пройти медогляд, на що звісно він відмовився і пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, але транспортним засобом не керував і збирався ночувати у даному населеному пункті в магазині, про що була домовленість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лукіянчина І.П., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №486226 від 23.09.2020 року слідує, що ОСОБА_1 23.03.2020 року о 18 год. 31 хв. в Летичівському районі с.Новоконстянтинів, вул.Центральна, керівав автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №486226 від 23.09.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.09.2020 року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовані обставини вчинення даного правопорушення від 23.09.2020 року.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 2,3) вбачається, що 23.09.2020 року близько 18 год. 31 хв. водій ОСОБА_1 в с.Новокостянтинів, по вул.Центральна, Летичівського району Хмельницької області, не справився з керуванням та з`їхав у кювет на автомобілі «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , був з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником Лукіянчиним І.П. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль був припаркований біля кювету, для примусового заведення, так як мав проблеми із стартером. Він із другом перебував у магазині, де виник конфлікт і були викликані працівники поліції, останні, після прибуття і з`ясування обставин конфлікту, запропонували надати їм документи, які були в автомобілі, тому він змушений був піти до нього і сісти, щоб дістати документи. За таких обставин працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він звісно відмовився і пояснив, що транспортним засобом не керував.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що бус ОСОБА_1 стоїть задньою частиною на проїзній частині дороги, перпендикулярно до неї, а водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі. Свідки, які присутні при складанні протоколу, щодо ОСОБА_1 , кажуть йому, як він може керувати транспортним засобом в нетверезому стані, де бувають діти.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому такі доводи не беруться до уваги.

Твердження апелянта, що адміністративну справу розглянуто у його відсутність, чим порушено його право на захист, є хибними, адже своє право на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 реалізував в процесі апеляційного розгляду, в якому був присутній він та його захисник і мали можливість давати пояснення, подавати докази, тому не вбачається порушення права на його захист при розгляді цієї справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша