Справа № 509/4035/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 504892 від 05.08.2021 року ОСОБА_1 05.08.2021 року о 04:30 год в Одеській області, Іллічівська дорога, 15 км, керував транспортним засобом Honda CBR VIN: НОМЕР_1 без н/з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», що підтверджується тестом № 3328 від 05.08.2021 року, результат якого становить 1, 52 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. Просив суд викликати з метою допиту свідка, письмові пояснення щодо даної події якого міститься в матеріалах справи. Також додатково пояснив суду, що дійсно 05.08.2021 в нічний час доби він був в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом, а спав на мотоциклі. Напередодні йому зателефонували, та повідомили, що захворіла мати та госпіталізована до лікарні, тому він купив спиртний напій, випив, та заснув на мотоциклі. Пояснив суду, що взагалі не їхав, його розбудили, запропонували продути алкотестер, що він і зробив. При цьому, працівники поліції не роз`яснили з яких підстав взагалі підійшли до нього, не роз`яснили права передбачені законодавством, не попередили про право на юридичну допомогу. Жодного роз`яснення щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також не роз`яснювалося. ОСОБА_1 ще раз звернув увагу суду на те, що він дійсно був в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом, йому повідомили про важкий стан матері, він купив випивку, випив її, та заснув на мотоциклі. Також стверджував, що посвідчення водія він ніколи не отримував. Просив суд закрити провадження по вказаній справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поліцейським СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом Федоренко С.П. до протоколу про адміністративне правопорушення додано: висновки «Alcotest Drager 6810» результат 1,52 проміле, «Армор», рапорт та письмові пояснення ОСОБА_2 , диск з відеозаписом події, яка мала місце 05.08.2021 року.

Інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 не представлено, заперечення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

До вказаного протоколу поліцейським СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом Федоренко С.П. надані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який нібито підтверджує факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю.

Свідок двічі викликався в судові засідання, що підтверджується телефонограмою секретаря від 15.09.2021 року за вих № 11667/2021 та вих № 13644/2021 від 26.10.2021 року за номером мобільного телефону, який міститься в матеріалах справи. Жодного разу свідок на виклики до суду не прибув, причини своєї неявки не повідомляв.

Що стосується відеозапису, який наявний в матеріалах справи, судом він був досліджений, та відповідно на ньому зафіксовано гр. ОСОБА_1 , який продуває алкотестер, результат тесту - 1,52 проміле. Жодних доказів того, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом відеозапис не містить, також на відео не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 працівником поліції, відсутні докази того, що йому взагалі пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я. На даному відео також не зафіксовано транспортний засіб, яким нібито керував гр. ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять інформацію щодо серії та номеру носія інформації, на який було скопійовано відеозапис правопорушення, та до якого саме протоколу такий носій інформації доданий.

Щодо рапорта працівника поліції, який доданий до протоколу, вважаю що такий не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, про що також дійшов висновку у своїх постановах КАС ВС.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року, № 161/5372/17 від 29.04.2020 року.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтверджуючих даних щодо інформації про притягнення гр. ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також про наявність в останнього права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010- Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3,частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24), юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення ОСОБА_1 , який свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, в судове засідання свідок, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи, не з`явився, вказану подію (керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння) не підтвердив, вважаю, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості особи ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко