П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2021 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , працюючої заступником директора навчально-виховної роботи Великомостівського ОЗЗСО І-ІІІ ст.,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу вбачається, що 02.11.2020р. близько 10.55год. в м.Великі Мости по вул.Шевченка, 30а Сокальського району ОСОБА_1 будучи заступником директора навчально-виховної роботи Великомостівського ОЗЗСО І-ІІІ ст. не забезпечила дотримання карантинних заходів, чим порушила вимоги п.15 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. зі змінами затвердженої постановою КМУ №641 від 22.07.2020р.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

ОСОБА_1 пояснила, що безпосередньо рішення про роботу Великомостівського ОЗЗСО І-ІІІ ст. приймає Великомостівська міська рада. Великомостівського ОЗЗСО І-ІІІ ст здійснював роботу відповідно до рішення Великомостівської міської ради від 26.10.2020р., яким було встановлено «помаранчевий» рівень епідеміологічної небезпеки. Лише о 15.00год. 02.11.2020р. Великомостівською міської радою прийнято рішення, яким з 02.11.2020р. на території Великомостівської міської ради встановили «червоний» рівень епідеміологічної небезпеки. Вона в цей же час розпорядилася, щоб дітей з навчального закладу відразу ж відправили додому.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , згідно розпорядження міського голови м.Великі Мости, працює в.о.керівника Великомостівського ОЗЗСО І-ІІІ ст та не є безпосереднім суб`єктом, який здійснює керівництво вказаним навчальним закладом зазначеним у протоколі.

Крім цього, з відповіді на запит Великомостівської міської ради №1854/02-09 від 05.11.2020р. встановлено, що в понеділок 02.11.2020р. о 15.00год. відбулось засідання комісії з питань ТЕБ і НС Великомостівської міської ради, на якому прийнято рішення про карантинні обмеження.

Судом встановлено, що порушення карантинних заходів встановлених п.15 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. зі змінами затвердженої постановою КМУ №641 від 22.07.2020р. було виявлено 02.11.2020р. близько 10.55год., ще до засідання комісії з питань ТЕБ і НС Великомостівської міської ради, що виключає вину ОСОБА_1 .

Разом з цим, відповідно до статті 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідеміологічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Крім цього, в протоколі не вказано хто був свідком даного правопорушення. Доказів того, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності скоїла інкриміноване йому правопорушення суду не надано.

Згідно приписівст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з цим, відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина