Провадження № 3/369/6746/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.10.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП),

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 555046, 20 липня 2021 року близько 15:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: по АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме, умисні дії економічного характеру, змінила замки та незаконно позбавляла його доступу до спільного помешкання, чим вчинила домашнє насильство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні домашнього насильства не визнала та пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 має судимість, не спілкується з їх спільними дітьми та не приймає участі в їх вихованні. Після смерті її доньки обманним шляхом заволодів частиною будинку, який належав її батьку. Даний будинок, що розташований за адресою: по АДРЕСА_2 , є місцем її фактичного проживання та належить на праві приватної власності (по 1/2) її дочці ОСОБА_3 та колишньому чоловіку ОСОБА_2 . На даний час, сторонами не погоджено порядок користування будинком і судом даний порядок також не визначено. Колишній чоловік ОСОБА_2 протягом останніх 5 років не проживає в будинку, а періодично з`являється до нього, при цьому вчиняє постійні сварки в присутності дітей та погрожує їм позбавити житла. Так, 20 липня 2021 року її молодша донька ОСОБА_4 втратила ключі від вхідних дверей будинку, про що стало відомо її старшій дочці ОСОБА_3 , яка є власником частини даного будинку. У той же день, з міркувань безпеки, донька ОСОБА_3 вжила заходів щодо заміни замків на вхідних дверях до будинку. Тому, вона ніякого відношення до заміни замків на вхідних дверях будинку не має, оскільки не є власницею даного будинку. У зв`язку з чим просила суд провадження у справі закрити за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументувала тим, що працівники поліції невірно визначили суб`єкт та суб`єктивну сторону даного правопорушення, оскільки зміну замків ініціювала не вона та замки було змінено неумисно, а в цілях безпеки.

Крім того, в попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 подав до суду копії витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, з яких вбачається, що власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, заслухавши пояснення та доводи ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність осіб за вчинення домашнього насильства: за ч. 1 насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Та за ч. 2 за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 555046 від 22 липня 2021 року, рапорт виклику працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 020946 від 22 липня 2021 року, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження того, що саме ОСОБА_1 змінила замки вхідних дверей до їх помешкання, тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, що їй ставлять у вину. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є власницею приватного будинку, що розташований за адресою: по АДРЕСА_2 , та має право лише користування ним.

Крім того, суд вважає, що даний конфлікт виникає в родині на підґрунті спільного проживання в будинку, який є спільною власністю доньки ОСОБА_1 ОСОБА_3 та колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який є не розподілений на частки в натурі, тому дійшов висновку, що дане питання підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 555046 від 22 липня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак