ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби: начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан, проживаючого в АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника штабу першого командира військової частини НОМЕР_1 , тобто будучи військовою посадовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими функціями, не забезпечив належного контролю за наявністю та збереженням майна служби зв`язку, яке перебувало у структурних підрозділах батальйону, зокрема у взводі зв`язку роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , що призвело до виникнення нестачі майна зв`язку на загальну суму 181,5 тис. грн..

У свою чергу ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст..ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст..ст., 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та п.п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України та ст.. ст.. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 перебуваючи у військовій частині до 16.08.2021 діючи з необережності, недбало ставлячись до військової служби вчинив ряд порушень вище перелічених нормативних актів, в тому числі раз на три місяці не перевіряв в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів.

Адвокат Павлюк М.Г. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані доданими до нього матеріалами належним чином не підтверджено, що ОСОБА_1 на час складання протоколу, як військова службова особа, неналежно виконував організаційно-розпорядчі обов`язки, зазначив, що ОСОБА_1 виконував обов`язки начальника штабу фактично 4 з половиною місяці до моменту виявлення нестачі військового майна. За час перебування на навчанні, а також під час перебування 95 окремого батальйону у складі угрупування військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 навіть теоретично не міг здійснювати контроль за діями своїх підлеглих в частині перевірки наявності військового майна, а тим більше закріпленого за іншим військовослужбовцем, матеріально відповідальною особою ОСОБА_2 .. Окрім того зазначив, що статті 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України до начальника штабу окремого батальйону не можуть застосовуватися, натомість ОСОБА_1 мав керуватись ст.. ст.. 68, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Адвокат та ОСОБА_3 -Й.М. в судовому засіданні просили закрити провадження по справі за відсутністю події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та надав заперечення на клопотання сторони захисту щодо закриття справи про адміністративне правопорушення та зазначив, що недбале ставлення до своїх функціональних обов`язків ОСОБА_1 являло собою нездійснення останнім свого обов`язку щодо перевірки стану та обліку озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки один раз на три місяці, відсутності належної організації та контролю велення обліку майна майна, невжиття заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів ,що спричинило втрату майна зв`язку підлеглим військовослужбовцем.

Суддя, заслухавши учасників судового розгляду, всебічно вивчивши матеріали провадження та надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, оцінка доказів у відповідності до положень ст. 252 КУпАП здійснюється відповідним органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, адміністративні правопорушення прирівнюються до незначних кримінальних правопорушень, а тому на осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, розповсюджуються усі гарантії, передбачені Європейською конвенцією з прав людини.

Так, стаття 6 Європейської конвенції з прав людини передбачає право особи на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням необхідності ставитись до адміністративних правопорушень як до незначних кримінальних правопорушень, суду слід проаналізувати наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме, дій, які можуть бути кваліфіковані як недбале ставлення до військової служби.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби проявляється у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа.

Поняття "військової службової особи" міститься в примітці до статті 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

При цьому, організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в ньому відсутні покликання на конкретні обов`язки, що передбачені законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, які наявні у ОСОБА_1 та до яких останній би поставився недбало, що не дає можливості встановити наявність об`єктивної сторони правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. При цьому, не зазначено, які обов`язки не виконав ОСОБА_1 , яким нормативним актом передбачено виконання цих обов`язків та покладення їх виконання на ОСОБА_1 , строки їх виконання, тощо.

Твердження прокурора, що начальник штабу окремого батальйону ОСОБА_1 мав раз на три місяці перевіряти в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів не заслуговують на увагу, оскільки статті 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлюють такий обов`язок для начальника батальйону. Обов`язки начальника штабу окремого батальйону встановлені статтями 68, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якими передбачено, проведення не менше ніж двічі на рік перевірок наявності та стану озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, засобів зв`язку та майна у безпосередньо підпорядкованих йому службах і підрозділах.

Разом із тим, а ні протоколом про адміністративне правопорушення, а ні доданими до нього матеріалами належним чином не підтверджено, що ОСОБА_1 на час складання протоколу як військова службова особа неналежно виконував організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки, тобто недбало поставився до військової служби.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаних підстав суд надає критичну оцінку письмовому запереченню прокурора.

За вимогами ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2ст. 172-15 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідност. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, всі встановлені судом обставини, в своїй сукупності, дають змогу зробити висновок про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП,суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Сидорук Є.І.