ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1035/21 Номер провадження 33/814/608/21Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Гавриленко Л.М., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рохманова В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 15 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особи з інвалідністю 2 групи, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою ОСОБА_1 24.04.2021 о 20.40 год. в районі будинку № 9 по вул. Миру в м. Полтава керував транспортним засобом «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням мови, порушенням координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановляючи рішення по справі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами.

Не погодившись з таким рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову судді та постановити нове рішення, яким закрити провадження по справі за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте на місці зупинки прилади «Драгер», які були наявні у працівників поліції були несправні, тому він сам наполягав на направленні його у медичний заклад. Під час перебування в медичному закладі він наполягав на проведені лабораторних досліджень, а не відмовлявся від них, проте лікар склав документи, про його відмову від проходженні огляду.

Крім цього зазначив, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок лікарі від 24.04.2021, наданий судді місцевого суду і даний огляд він пройшов протягом 2-х годин з часу його зупинки, як цього вимагає чинне законодавство.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника апелянта адвоката Рохманова В.І., які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 15 вересня 2021 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, при цьому не прийнявши до уваги наступне.

Як було встановлено в апеляційному засіданні, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складені із значними порушеннями та всупереч положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зважаючи на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 192321 від 24.04.2021 року водій ОСОБА_1 24.04.2021 о 20.40 год в районі будинку № 9 по вул. Миру в м. Полтава керував транспортним засобом «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням мови, порушенням координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив п.2.5 ПДР України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було оголошено про виявлення ознак алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, та оскільки прилад "Драгер" виявився несправним й провести за його допомогою огляду не виявилось можливим, був викликаний інший екіпаж з іншим приладом, який також виявився неробочим. В подальшому працівником поліції було запропоновано або продовжити проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати в наркологічний диспансер.

Суддя районного суду дійшла висновку про те, що встановлені під час судового розгляду справи обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, яким він керував, наполягаючи на тому, що буде проходити огляд саме у лікарні.

Разом з тим, з матеріалах справи та з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 вчинив усі дії передбачені законом для спростування факту виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Останнє виявилося не можливим в зв`язку з обставинами, які не залежали від нього.

В подальшому водія ОСОБА_1 доставили до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було складено Висновок результатів медичного огляду № 161, від 24.04.2021 року лікарем КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради" ОСОБА_3 , відповідно до якого водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від медичного огляду.

Проте в апеляційному засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував проти цього Висновку, вважав його недійсним, оскільки складений він був з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апелянт вважає, що даний висновок про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідає дійсним обставинам, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, проте просив провести його шляхом відібрання клінічного аналізу крові.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 192321 складений 24.04.2021 року о 22 год. 33 хв, а висновок №230 про результати медичного огляду з метою встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів складений від 24.04.2021 року складений о 23 год. 50 хв. За фактом особистого звернення гр. ОСОБА_1 . Тобто, з моменту виявлення підстав для направлення ОСОБА_1 на освідування та до моменту огляду пройшло менше 2 годин, отже апелянтом не порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суддя районного суду помилково прийшов до висновку, що даний огляд ОСОБА_1 пройшов в строк понад 2 години .

З наведеного свідчить, що працівниками поліції явно допущені порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення складено з помилками, тому цей протокол та додатки до нього не можна вважати дійсним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у Суду.

Разом з тим, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження складеного протоколу відносно водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту"

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимогам його достатності, що є підставою для закриття провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознакою відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є недоведеною та належним чином не підтверджена.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 15 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 15 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_1 визнати невинуватим у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.