БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1041/20
Провадження № 3/730/4/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. м. Борзна

12 січня 2021 року суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.191 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.10.2020 року приблизно о 09-10 год. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 зберігав належну йому рушницю марки ІЖ-58, к-16, № НОМЕР_1 , дозвіл на носіння та зберігання зброї № НОМЕР_2 від 14.04.2007 року, виданий Борзнянським РВ УМВС ( НОМЕР_3 ) поза межами сейфу, чим порушив правила зберігання зброї, а саме вимоги наказу МВС № 622 від 21.08.1998 року, розділ 12.12, тобто вчинив правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав у повному обсязі та пояснив, що рушниця увесь час була у зачиненому сейфі, а ключ він зберігав у надійному місці, при цьому рушницю вилучили з сейфу, який був зачинений. На питання суду «хто та як відкривав сейф, якщо ключ був у надійному місці?» ОСОБА_1 відповідати відмовився. У подальшому додатково пояснив, що ключ він дістав на прохання працівників поліції. Додатково зазначив, що вважає, що усі дії щодо складання протоколу є незаконним, оскільки він взагалі не розуміє, хто до нього приходив додому, адже особи не представлялися, жодних документів не показували, хто вони були, він не знає. Викладене у протоколі не відповідає дійсності, оскільки рушниця була у сейфі. Дії працівників поліції вважає розправою над собою з невідомих для нього причин.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які містяться у справі, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

У відповідності до п. 12.12 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998р. за №637/3077, зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи володільцем зброї, вимог наведеної Інструкції не дотрималася, оскільки зберігала зброю поза межами сейфу.

Вина особи, що притягується до адмінвідповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- протоколом вилучення вогнепальної зброї та боєприпасів, згідно якого було вилучено технічно справну рушницю марки ІЖ-58, к-16, № НОМЕР_1 за порушення умов зберігання;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , які він надав в судовому засіданні, згідно яких убачається, що він 19.10.2020 року у складі екіпажу поліції прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , за викликом, згідно якого останній погрожував громадянам рушницею. Коли він приїхав, то через паркан бачив, як у своєму автомобілі у дворі домогосподарства перебував ОСОБА_1 , а з салону авто гучно лунала музика. Він з напарниками просили його відчинити двері, але ОСОБА_1 не реагував, поводив себе неадекватно, виражався у сторону працівників поліції нецензурною лайкою, було видно, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Це все відбувалося протягом 40 хвилин, а потім вони побачили, як ОСОБА_1 взяв рушницю з салону автомобіля та заніс її додому. Вони довго смикали ручку хвіртки, після чого вона відчинилася та вони із напарниками зайшли до двору домоволодіння. Як тільки це побачив ОСОБА_1 , він заспокоївся та добровільно провів працівників поліції до себе додому, де показав сейф, після чого вони забрали рушницю та усі поїхали до відділу поліції. Все відбулося добровільно, до відділу поліції ОСОБА_1 поїхав добровільно, жодних зауважень з його боку не було та заперечень не надходило, рушницю віддав добровільно;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими ним у судовому засіданні, згідно яких убачається, що він разом із своїм напарником ОСОБА_4 19.10.2020 року здійснювали демонтаж вікон у сусіда ОСОБА_1 , оскільки займаються встановленням пластикових вікон. У процесі роботи до них прийшов ОСОБА_1 , який перебував у нетверезому стані, та почав одразу висловлюватися у їх бік нецензурними словами, після чого пішов та повернувся з рушницею та почав направляти її у їх сторону та погрожувати фізичною розправою, якщо вони не перестануть порушувати тишу, після чого було прийнято рішення викликати поліцію, пояснення, які містяться у справі підтримав;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що він разом із ОСОБА_3 19.10.2020 року у сусіда ОСОБА_1 здійснювали роботи із встановлення вікон. Під час робіт до них прийшов ОСОБА_1 , який був неадекватний та у нетверезому стані, та почав на них кричати, висловлюючись нецензурними словами. Причин для цього не було. Потім він пішов та повернувся вже із рушницею та патронами, які свідок особисто бачив та бачив, як ОСОБА_1 зарядив ними рушницю, після чого направив її у їх бік, висловлюючи погрози розправою. Додатково пояснив, що коли приїхали працівники поліції, то вони дуже довго стояли біля паркану домоволодіння ОСОБА_1 , оскільки останній їх не пускав та на поліцейських не реагував. Сам ОСОБА_1 був у автівці, звідки голосно лунала музика, всіх ображав. Поліцейські дуже довго смикали ручку хвіртки та просили її відчинити, після чого двері хвіртки самі відчинилися та працівники поліції зайшли у двір, де ОСОБА_1 схопили, оскільки він почав тікати у будинок. Після вказаних дій ОСОБА_1 заспокоївся. Сам свідок до будинку не заходив, а все це бачив через паркан. Протокол вилучення зброї підписав у відділі поліції, де було вилучено зброю, пояснення, які містяться у справі підтримав;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , який у судовому засідання пояснив, що він працює дільничним, ОСОБА_1 знає як володільця зброї. 19.10.2020 року він прибув за адресою, де проживає ОСОБА_1 , за викликом, де вже перебувала СОГ, які йому поясними, що ОСОБА_1 погрожував громадянам зброєю. У подальшому свідок бачив, що ОСОБА_1 на зауваження не реагував, нецензурно виражався, за часом все відбувалося біля години, потім зайшли у двір, а також до будинку, де вилучили рушницю з сейфу. Зазначив, що коли вони разом із працівниками поліції заходили до двору домоволодіння ОСОБА_1 , то його згоди не питали, оскільки вони припиняли правопорушення та ОСОБА_1 затримали. Крім того, зазначив, що він є уповноваженою особою, яка може у будь-який час безперешкодно перевіряти місце зберігання зброї. Вже до будинку усі зайшли зі згоди ОСОБА_1 , оскільки він добровільно всіх запустив та сам зайшов до будинку, де показав сейф, який був зачинений. Сейф відчиняв сам ОСОБА_1 , самостійно, на вимогу поліції;

- поясненнями свідка ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором дозвільної системи, знає ОСОБА_1 , як володільця зброї. 19.10.2020 року він прибув за адресою проживання ОСОБА_1 за викликом, оскільки останній погрожував громадянам рушницею. Спочатку працівники поліції, яких було декілька, перебували біля паркану, оскільки ОСОБА_1 їх не пускав до двору, однак потім усі зайшли у двір. Увесь час ОСОБА_1 поводив себе зухвало, усіх ображав, кричав, нецензурно висловлювався. Свідок бачив, як ОСОБА_1 взяв рушницю з автомобіля та заніс її до будинку. Зайшли у двір, оскільки коли смикали ручку хвіртки, остання відчинилася. Після чого усі зайшли до будинку зі згоди ОСОБА_1 , де він відчинив сейф та звідки було вилучено рушницю. Усі документи було оформлено у відділі поліції, куди усі поїхали добровільно для надання пояснень. Додатково зазначив, що такі дії ОСОБА_1 неодноразово повторювалися, однак рішення про вилучення рушниці поліцією не приймалося, оскільки його жаліли.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи ОСОБА_1 про те, що усі працівники поліції, а також свідки, кажуть неправду, суд відкидає, оскільки вказане жодним чином не підтверджено, свідки надавали пояснення, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів суду. Такі пояснення ОСОБА_1 суд вважає як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 191 КУпАП, оскільки він порушив правила зберігання зброї.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не встановлено, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 191 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Окремо суд вважає зазначити, що така безвідповідальна поведінка особи щодо зброї є недопустимою, оскільки виникає велика ймовірність заподіяння шкоди третім особам.

Крім того, оформлюючи дозвіл на зброю, особа усвідомлено бере на себе певні обов`язки щодо користування такою зброєю, в тому числі, й її відповідного зберігання.

Враховуючи наведене, у даному конкретному випадку, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з оплатним вилученням мисливської зброї.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 191, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., з оплатним вилученням мисливської зброї: рушниці марки ІЖ-58, к-16, № НОМЕР_1 , яка знаходиться на зберіганні у Борзнянському ВП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.