Справа № 308/3809/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
11.01.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Петрецького С. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав Мерунович Д.Л.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Згідно постанови, 15 квітня 2020 року приблизно о 00 год. 50 хв., у м. Ужгород по вул. Собранецькій, 156, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, і від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною і підлягає скасуванню. Апелянт заперечує факт керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та зазначає, що не заперечував проти проведення огляду на наявність ознак наркотичного сп`яніння як на місці зупинки, та і з застосуванням технічних засобів у найближчому закладі охорони здоров`я, на всі пропозиції про проходження огляду погодився, а тому вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним. Також вказує на те, що даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського підтверджено, що він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що про існування постанови йому стало відомо 22 липня 2020 року, коли його представником було отримано копію постанови у канцелярії суду. Окрім того вказує на те, що він та його представник 07.07.2020 о 15.10 год. з`явились до суду на розгляд справи, однак головуючий суддя перебував у нарадчій кімнаті до закінчення робочого часу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Петрецького С. І., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
З матеріалів справи вбачається, що в таких відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 чи його захиснику адвокату Петрецькому С. І. вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови у передбачений ч. 1 ст. 295 КУпАП трьохденний строк. Із розписки адвоката Петрецького С. І., яка міститься на форзаці справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови він отримав 22.07.2020, у зв`язку з чим, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 15 квітня 2020 року приблизно о 00 год. 50 хв., у м. Ужгород по вул. Собранецькій, 156, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, і від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, внесені до протоколу щодо його особи відомості правильні, від будь-яких пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився (а. с. 1).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння (а. с. 3, 4).
Факти зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджуються і рапортом інспекторки УПП в Закарпатській області Крук Г., в якому детально викладено обставини події, що мали місце за участі ОСОБА_1 (а. с. 4).
Викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 обставини підтверджуються і наявним в матеріалах справи відеозаписом із місця події (а. с. 5).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспекторка ОСОБА_4 була упереджена при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в неї були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вона зацікавлена в результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що інспекторка ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла в межах наданих їй повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано і на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами підтверджується як факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і факт його відмови на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог передбачених п. 2.5 ПДР, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі й відеозаписом із місця події, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду на наявність ознак наркотичного сп`яніння як на місці зупинки, та і з застосуванням технічних засобів у найближчому закладі охорони здоров`я, на всі пропозиції про проходження такого огляду погоджувався.
Із цих підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського підтверджено, що він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан