ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/116/21 Справа № 209/2796/20 Суддя у 1-й інстанції - Замкова Я. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює ПрАТ "ЮЖКОКС", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 09.09.2020 року о 10 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 на вул. Єлізаветівське шосе біля виїзду на новий міст через р. Дніпро у м. Кам`янське, керуючи автомобилем "Деу Ланос" р/н НОМЕР_1 в порушення розділу 13 ПДР України "Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд" скоїв зіткнення з автомобілем "Опель Фронтера" р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

09.09.2020 року о 10 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 на вул. Єлізаветівське шосе біля виїзду на новий міст через р. Дніпро у м. Кам`янське, керуючи автомобілем "Деу Ланос" р/н НОМЕР_1 скоїв ДТП, після чого поїхав з місця ДТП не повідомивши в органи поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 "а" ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

09.09.2020 року о 10 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 на вул. Єлізаветівське шосе біля виїзду на новий міст через р. Дніпро у м. Кам`янське, керуючи автомобилем "Деу Ланос" р/н НОМЕР_1 скоїв ДТП, втік з місця ДТП та вжив 0,5 л горілки після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, після чого від проходження огляду за допомогою алкотестеру "Драггер" та проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився надавши свої письмові пояснення про вживання алкоголю одразу після ДТП, зокрема 0,5 л горілки і 0,2 л вина. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 "є" ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що було порушено право на захист; ст. 130 КУпАП не містить частини 4, а тому суть правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції, визначеній ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки до суду не повідомили.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Лебедько О.В. вважав за можливе розглядати справу без правопорушника, просив скасувати постанову суду за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови судом було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП судом першої інстанції встановлені вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апелянта про те, що було порушено право на захист, то апеляційний суд зазначає, що таке право було йому поновлено шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Доводи апелянта про те, що ст. 130 КУпАП не містить частини 4, а тому суть правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції, визначеній ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

У результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 4 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Виходячи з цього, суд першої інстанції накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , вірно врахував норму ч. 2 ст. 36 КУпАП, та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, так як за дане правопорушення передбачено більш суворе стягнення.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції повною мірою дотримано вимоги ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, відсутні підстави для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун