Дата документу 11.11.2021
Справа № 334/8294/21
Провадження № 3/334/3179/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм на ТОВ «Транс-Авто», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №с 032327 від 21.10.2021, 21.10.2021 о 17.20 годині в м. Запоріжжі, вул. Істоміна, буд. 175, ОСОБА_1 керував автобусом Volkswagen LT 35 D, реєстраційний № НОМЕР_1 , під час надання послуг з перевезення на маршруті № 49 в режимі маршрутного таксі перевозив пасажирів більше ніж встановлено місць заводом-виробником на момент зупинки. В автобусі було 24 особи, дозволено 19 осіб, чим порушив вимоги пп. 8 п. 2-2 постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 19.09.2021, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав. Пояснив, що дійсно перевозив пасажирів у кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, проте, просив суд закрити відносно нього провадження за малозначністю вчиненого правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Постанова № 1236) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 до 31.12.2021 на території України установити карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з пп. 8 п. 2-2 Постанови № 1236 з 17 червня 2021 р. на території України встановлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Проте, пп. 8 п. 2-2 Постанови № 1236 передбачає на період карантину не заборону керування пасажирським транспортом (що здійснював водій ОСОБА_1 ), а заборону здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом (що здійснює суб`єкт господарювання - перевізник).

ОСОБА_1 , будучи водієм маршрутного таксі Volkswagen LT 35 D, реєстраційний № НОМЕР_1 , при здійсненні регулярних перевезень пасажирів по маршруту № 49 в м. Запоріжжі в якості найманого працівника не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення. Його обов`язки як водія визначені п. 147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 і до них не належить контроль кількості пасажирів, відповідно такий контроль має організовувати суб`єкт, який організовує та надає послуги перевезення пасажирів, або держава, як суб`єкт, який встановлює порядок.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З урахуванням вищевикладеного, дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З огляду на вищевказане, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття відносно нього провадження по справі за малозначністю вчиненого правопорушення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 22, 44-3, 245, 280, 284 КпАП України, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: