Дата документу Справа № 332/2151/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2151/21 Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/807/652/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Швеця Д.І., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, при перевірці ТОВ «Запорізький тепловозоремонтний завод» встановлено порушення , яке полягає у занижені сумі податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 639 456 грн. в т.ч. за періоди: листопад 2019 року на суму 862 680 грн., грудень 2019 року па суму 640 820 грн. березень 2020 року на суму 336 648 грн. та квітень 2020 року на суму 799 308 грн., внаслідок включення до складу податкового кредиту з ПДВ сум податку, які не підтверджені відповідним чином оформленими документами, чим порушено вимоги п.п.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14. ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 (із змінами та доповненнями), про що складено акт №4095/08-01-07-05/40297125 від 31.05.2021.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області винесло не законне та не адекватне податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2021 року (отримано 28.08.2021 року) про покладення на скаржника додаткових зобов`язань про збільшення суми грошового зобов`язання та застосування штрафних санкцій. При цьому, вказане податкове повідомлення рішення було оскаржене до Державної податкової служби України. За таких умов, акт перевірки від 31.05.2021 №4095/08-01-07-05/40297125 не може бути доказом вчиненого правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення №1744 від 31.05.2021 р. складений на головного бухгалтера ТОВ «ЗТрЗ» безпідставно. Отже, на час розгляду справи процес оскарження порушення на підставі акту перевірки від 31.05.2021 №4095/08-01-07-05/40297125 не завершився, через наявність передбаченого законодавством строку на оскарження податкового повідомлення рішення, тому склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАПвідсутній.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Швеця Д.І., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Швеця Д.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.2 ст.56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків,визначенихпунктом 56.3цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошовихзобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Так, з мотивувальної частини постанови судді вбачається, що обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд як на доказ послався на акт перевірки № №4095/08-01-07-05/40297125 від 31.05.2021 року та витяг з акту від 31.05.2021 р., і дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Проте, як, зазначив адвокат в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, ТОВ «Запорізький тепловозоремонтний завод» подав скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 10.08.2021 р., яке винесено на підставі акту перевірки №4095/08-01-07-05/40297125 від 31.05.2021 року до податкового органу вищого рівня, тобто Державної податкової служби України.

Отже, розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції, не врахував вимог ст. 280 КУпАП та не з`ясував, чи скористалося ТОВ «Запорізький тепловозоремонтний завод» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання узгодженим, в той час як з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Таким чином, відповідний акт не може бути беззаперечним доказом провини.

Зважаючи на те, що процедура судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення триває, тобто акт перевірки від 31.05.2021 за №4095/08-01-07-05/40297125 в частині висновків, які стали підставою для збільшення сум грошового зобов`язання та нарахування штрафних санкцій, в розумінні положеньст.56 ПК України є неузгодженими, тому такий документ також не може вважатися доказом вини ОСОБА_1 в порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

У даному випадку, беручи до уваги зміст складеного протоколу, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення № 1744 від 31 травня 2021 року та постанові районного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На зазначені вище порушення суд першої інстанції уваги не звернув, виніс постанову, яку неможна визнати законною та обґрунтованою, через що вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник