Справа №577/3868/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 33/816/436/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/3868/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2021, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, рішення судді не відповідає фактичним обставинам справи і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Працівники поліції не перевірили чи насправді його рухи притаманні рухам особи, яка вживала наркотичні засоби, не освітивши очі, повідомили, що у разі, якщо він не вживав заборонені препарати, то має право не їхати до лікарні. Він спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте після того як працівники поліції роз`яснили йому наслідки відмови, то він погодився проїхати до лікарні. У патрульних не було жодних сумнівів проте, що він не вживав наркотичні засоби, оскільки дозволили їхати до лікарні за кермом свого автомобіля, а в медичному закладі він пройшов огляд в присутності лікаря, яка підтвердила відсутність сп`яніння. З незрозумілих причин суддею суду першої інстанції йому було відмовлено в клопотання про виклик лікаря, витребування з ЦРЛ копії журналів, в яких зафіксований його огляд.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови, 05.08.2021 о 18:00 ОСОБА_3 по вул. Успенсько-Троїцька керував автомобілем «Рено Доккер» д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зірниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів) та був зупинений працівниками поліції. На пропозицію останніх пройти відповідний медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги та матеріали справи № 577/4368/21 (провадження № 3/577/1114/21) відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 44 КУпАП), апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177923 від 05.08.2021 (а. с. 1), суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_3 керувала т/з із ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у передбаченому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями в апеляційному суді свідка (працівника поліції) ОСОБА_5 , згідно яких ОСОБА_3 керував т/з із ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у передбаченому законом порядку в присутності 2-х свідків. При цьому у водія була виявлена речовина рослинного походження, що нагадувала наркотичний засіб, після чого була викликана слідчо-оперативна група;

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_6 , згідно яких у його присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 (а. с. 5);

- відеозаписами подій, згідно якого на пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності 2-х свідків (а. с. 6);

- матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 577/4368/21 (провадження № 3/577/1114/21) відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, згідно яких останнього було притягнуто ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2021 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП за те, що 05.08.2021 о 18:00 ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Конотопі по вул. Успенсько-Троїцька зберігав при собі без мети збуту в невеликому розмірі наркотичну речовину «канабіс», маса якого становить 3,004 г;

- актом медичного огляду № 138 від 05.08.2021 та висновком щодо результатів медичного огляду КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М. Давидова» від 08.08.2021, згідно яких оглянутий 05.08.2021 о 19:40 ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп`яніння, викликаного вживанням марихуани, амфетамінів.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_7 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що цей свідок, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ним у його письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду. Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 не є єдиним або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками наркотичного сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану такого сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що відповідає приписам п. 2-3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». При цьому питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського (суб`єктивне припущення про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак сп`яніння), тому відповідні доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Крім того, факт перебування водія ОСОБА_3 у стані наркотичного сп`яніння при керуванні т/з був підтверджений у подальшому в закладі охорони здоров`я, куди останній був доставлений працівником поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення через виявлення у ОСОБА_3 згортку з речовиною рослинного походження, схожою на наркотичний засіб, внаслідок чого доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, так як він наркотичних засобів не вживав, не заслуговують на увагу.

Будь-яких доказів того, що працівники поліції здійснювали тиск/вплив на ОСОБА_3 з метою примушування його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як і того, що він звертався до компетентних органів з відповідними заявами чи скаргами з приводу неправомірних дій поліцейських матеріали справи не містять.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку (з дослідженими доказами в суді апеляційної інстанції) для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 282 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2021 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов