Справа № 527/1825/21
провадження № 3/527/847/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., при секретарі Мороз Ю.І., з участю прокурора Нечипоренка В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Левицького В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Глобине адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пустовійтове Глобинського району Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого депутатом Глобинської міської ради Полтавської області, паспорт серія НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу №330 від 19.08.2021 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки депутата Глобинської міської ради Полтавської області, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто не повідомив 22.04.2021 року сесію Глобинської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час голосування за питання «Про розгляд звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000000га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Пузикове, Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з метою передачі у власність», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно протоколу №331 від 19.08.2021 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки депутата Глобинської міської ради Полтавської області, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто не повідомив 22.04.2021 року сесію Глобинської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час голосування за питання «Про розгляд звернення ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000000га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Пузикове, Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з метою передачі у власність», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу №333 від 19.08.2021 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки депутата Глобинської міської ради Полтавської області, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто 22.04.2021 року проголосував на сесії Глобинської міської ради за рішення №1048 від 22.04.2021 року «Про розгляд звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000000га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Пузикове, Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з метою передачі у власність», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно протоколу №332 від 19.08.2021 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки депутата Глобинської міської ради Полтавської області, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто 22.04.2021 року проголосував на сесії Глобинської міської ради за рішення №1048 від 22.04.2021 року «Про розгляд звернення ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000000га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Пузикове, Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з метою передачі у власність», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою судді від 30 серпня 2021 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 22.04.2021 року на сесії Глобинської міської ради виносилося питання надання земельної ділянки. Дане питання розглядалося пакетом та порядку денного депутатам не надавали, голосування відбувалося по номерам, тому йому не було відомо по кому саме розглядалося питання. Також вказав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його сватами, але вони йому не повідомляли, що відносно них вирішується питання надання земельної ділянки, та взагалі в подальшому було прийнято рішення про відмову у наданні земельної ділянки у зв`язку з тим, що вона зайнята іншими особами.

Адвокат Левицький В.І. у судовому засіданні прохав закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та пояснив, що питання, які виносились на сесію Глобинськї міської ради 22.04.2021 року, у тому числі щодо земельних питань, на сайті ради не висвітлювались. Про те, що свати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку він не знав, оскільки дане питання було поставлене на голосування пакетом, а саме: про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам, прізвища яких не було оголошено під час проведення голосування по даному питанню, та дані обставини підтверджуються наданими доказами. Разом з тим вказав, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази наявності у ОСОБА_1 факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення та докази наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Зазначив, що, само по собі голосування ОСОБА_1 , як депутатом ради, який виконує свої повноваження у складі цього колегіального органу, з огляду на те, що він не приймає такого рішення одноособово, а рішення приймалося одноголосно колегіальним органом, із дотриманням передбаченої законом процедури, свідчить про відсутність прямого і безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між голосуванням та прийнятим рішенням, а відтак дане питання не здійснювалося ним в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Нечипоренко В.В. в судовому вважав доведеним факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з ч.2 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є депутатом Глобинської міської ради VІІІ скликання та обраний членом постійної депутатсько ї комісії з питань житлово-комунального господарства управління комунальною власністю та будівництва, що підтверджується довідкою № 02-24/3012 від 21.10.2021 року.

До складу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища входять депутати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою № 03-24/3013 від 21.10.2021 року.

Згідно довідки Глобинської міської ради № 02-24/3014 від 21.10.2021 року зазначено, що проекти рішень з питань земельних відносин, в тому числі по громадянах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виносились на сесію Глобинськї міської ради, на сайті ради не опубліковувалися.

Положення ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає реальний конфлікт інтересів як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Примітка до ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом зазначеної статті ЗУ «Про запобігання корупції» та ст.172-7 КУпАП суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Так і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" роз`яснив, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Однак, уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не доведено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_1 , вплинули на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення або вчинення чи не вчинення дій, тобто, ним не доведено наявність реального конфлікту інтересів в діях останнього.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не приймав рішення одноособово по ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , само по собі голосування ним, як депутатом ради, який виконує свої повноваження у складі колегіального органу, а рішення приймалося одноголосно колегіальним органом, із дотриманням передбаченої законом процедури, свідчить про відсутність прямого і безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між голосуванням та прийнятим рішенням, а відтак рішення ОСОБА_1 з даного питання не здійснювалося в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачені ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючі добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки обов`язковою умовою настання відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП є наявність реального кофлікту інтересів.

За даних обставин, враховуючи вимоги п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією необхідно закрити за відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст.172-7, ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутністю складів адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. М. Свістєльнік