СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7731/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №388485, від 04.09.2021, 04.09.2021 о 18 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у ході сварки із сестрою ОСОБА_2 вдарила її по обличчю та штовхала, чим вчинила фізичне насильство, внаслідок чого, могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні інкримінованих дій. Вказувала, що конфлікт виник через те, що ОСОБА_2 постійно псує та ламає її особисті речі. Причиною конфлікту стало те, що ОСОБА_2 підійшла до телескопічної вішалки для одежі. При цьому, наголошувала, що під час конфлікту фізичного болю було завдано їй. Також зазначила, що ОСОБА_2 одразу пішла викликати поліцію. Вказувала на порушенні вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Подала письмові заперечення щодо обставин, викладених в протоколі.

ОСОБА_2 вказувала, що ОСОБА_1 постійно розпочинає конфлікти, вчиняє сварки, ображає ОСОБА_2 та їх батьків. Вказувала, що у день конфлікту вона хотіла поставити тарілку батька до тумбочки, яка знаходилась за вішалкою. Проте, до кімнати увірвалась ОСОБА_1 , яка розпочала кричати, ображати її, погрошувала вбивством та фізичною розправою, обзивала нецензурними словами, штовхала. Так як це відбувалось не вперше, ОСОБА_2 вирішила викликати поліцію для свого захисту та припинення знущань.

Представник ОСОБА_2 вказувала на правильність складення адміністративного протоколу та відповідність викладених у ньому обставин - фактичним обставинам.

Свідок ОСОБА_3 який є чоловіком ОСОБА_1 , повідомив, що під час обставин, про які йде мова в протоколі , знаходився в кімнаті, почув як ОСОБА_1 запитувала у ОСОБА_2 навіщо та поламала вішалку, на що ОСОБА_2 відповіла: «Пішла вон!» почались шуми, він вискочив на кухню, побачив як ОСОБА_2 наносила удари ОСОБА_1 , яка оборонялась. При цьому, зазначив, що по допомогу ніхто з них не кликав. Відтягнув ОСОБА_2 , став між ними. Після чого, почув як ОСОБА_2 викликає поліцію, завів ОСОБА_1 до кімнати та поїхав на роботу. Вночі йому дзвонила ОСОБА_1 , яка повідомила, що має високий тиск 200/135. Коли він повернувся, настояв на тому, щоб викликали швидку.

Свідок ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_1 , повідомила, що під час конфлікту перебувала у сусідній кімнаті, почула, що ОСОБА_2 підходила до вішалки, щоб взяти мисочку в тумбочці за вішалкою, нащо ОСОБА_1 зазначила «Скільки ти будеш ломати вішалку, перестань її розхитувати». ОСОБА_2 відповіла «Ти мені не будеш командувати в цій квартирі!» Після чого, почула поштовхи, штовханину, почула як ОСОБА_1 покликала батька. Потім, ОСОБА_2 сказала, що буде ставити цьому край і зателефонувала до поліції. В матері вночі почав погіршуватись стан, викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_1 зазначив, що багато років не спілкується з донькою ОСОБА_1 , боїться, фізичного насилля з її боку. Вказував, що вважає ОСОБА_1 винною у смерті дружини. Зазначив, що ОСОБА_1 нічим не зайнята, основне її заняття це написання звернень і скарг. Побоюється, що ОСОБА_1 його отруїть, виливає воду з чайника перед тим, як попити чаю, не залишає посуд на кухні. Наголошував, що ОСОБА_1 постійно ображає та принижує ОСОБА_2 .

Опитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_6 повідомив, що під час складення протоколу відео фіксацію проводив ОСОБА_7 . Після приїзду працівників поліції за місцем виклику, була з`ясована причина конфлікту, сторони конфлікту надали загальні пояснення, після чого ОСОБА_6 опитував потерпілу, а ОСОБА_7 - ОСОБА_1 . Наскільки він пам`ятає, що причиною конфлікту стало те, що ОСОБА_2 зайшла до кімнати, що не сподобалось ОСОБА_1 . В результаті конфлікту та внаслідок штовханини, ОСОБА_2 повідомила, що відчула фізичний біль, показала почервоніння на грудній клітині, пояснивши, що такі почервоніння виникли внаслідок штовхань з боку ОСОБА_1 . Зазначив, що не вказував у протоколі доньку як свідка, оскільки донька є близьким родичем та може бути заінтересованою особою. Наголошував, що дії працівників поліції відповідали вимогам закону. При цьому, вказував, що ОСОБА_1 не зазначала про завдання їй фізичного болю з боку ОСОБА_2 , візуальні пошкодження були відсутні.

Опитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_7 вказував, що коли вони приїхали за викликом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розказали як все відбувалось. Зі слів ОСОБА_2 вбачалось, що ОСОБА_1 завдала їй фізичного болю, на підтвердження чого, вона показала почервоніння в області грудної клітини. Потім, всі пройшли на кухню. Оскільки ОСОБА_1 почала конфліктувати та втручатись в розмову, ОСОБА_7 провів її до кімнати, де відібрав пояснення. Також, оскільки ОСОБА_1 не пам`ятала на пам`ять свій номер телефону, ОСОБА_7 зазначив яку комбінацію потрібно ввести для відображення номеру телефону та допоміг це зробити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, свідків, працівників поліції, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

В судовому засіданні було встановлено, що між ОСОБА_1 та її батьком і сестрою склались конфліктні відносини. Систематичні образи та скандали трапляються в цій родині досить часто. Показами свідків було підтверджено, що ініціатором ситуації, яка призвела до складення адміністративного протоколу була ОСОБА_1 . При цьому, з урахуванням інформації, повідомленої свідками та опитаними працівниками поліції, навні підстави вважати, що в результаті дій ОСОБА_1 , було завдано фізичного болю ОСОБА_2 .

При цьому, суд критично відноситься до причино наслідкового зв`язку синців ОСОБА_1 , про які йде мова у висновку експертного дослідження №041-2012-2021 оскільки у висновку зазначено про те, що відсутність медичної документації не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, а також з урахуванням того факту, що обставини, про які йде мова в протоколі стались 04.09.2021, тоді як висновок було складено 10.09.2021, тобто, через 6 днів після події.

При цьому, в поясненнях ОСОБА_1 доданих до протоколу нею не було зазначено жодного слова відносно завдання їй болю, тощо.

З урахуванням викладеного, ретельно дослідивши обставини, викладені в протоколі та надані докази, з урахуванням пояснень свідків, суд вважає складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , з додержанням вимог КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, містить зазначення порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому в даному випадку, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясувавши обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеню вини та обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважаю, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись статтями 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Войтенко