Номер провадження: 33/813/1305/21
Номер справи місцевого суду: 496/1702/21
Головуючий у першій інстанції Галич О.П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря судового засідання Узун Н.Д., представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Долгова В.М., розглянувши апеляційну скаргу представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Долгова В.М. на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.07.2021, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.07.2021 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладання стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП.

Судом встановлено, що 17 березня 2021 року о 18-50 годин в м. Одеса по вул. Балтська дорога, 18, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1 , під час здійснення обгону не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не витримав боковий інтервал та здійснив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENS SPRINTER», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Долгов В.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було досліджено всіх обставини справи, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що відомості які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та викладені з порушенням приписів КУпАП, зокрема водій ОСОБА_1 дає пояснення, які не відповідають змісту протоколу. Також зазначає, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не був ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, тому його підпис слід віднести до такого, який отриманий з порушенням закону. Крім того, зазначає, що суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки наданим до суду захисником Долговим В.М. доказам, а саме фотодокументам, отриманим у спосіб фіксації інформації технічними засобами на місці ДТП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Долгова В.М. який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції згідно із вимогами статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 14.2 в,г, п. 13.1 ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 14.2 в,г, п. 13.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу (п. 14,2 в,г).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР).

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 14.2 в,г, п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064444 від 17.03.2021р; схемою дорожньо-транспортної пригоди від 17.03.2021; письмовими поясненнями учасників ДТП. (а.с. 7, 8, 9, 10)

Зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064444 від 17.03.2021р. встановлено, що о 18-50 годин в м. Одеса по вул. Балтська дорога, 18, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1 , під час здійснення обгону не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не витримав боковий інтервал та здійснив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENS SPRINTER», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064444 від 17.03.2021р, складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , тобто відповідно до вимог статей 251-252 КУпАП є належним та допустимим доказом по справі. При цьому обставини викладені в ньому підтвердили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

За таких обставин доводи захисника Долгова В.М. щодо визнання вказаного протоколу неналежним та недопустимим доказом є необґрунтовані.

При цьому твердження захисника щодо невірної складеної схеми ДТП не заслуговують на увагу, оскільки спростовані самим ОСОБА_1 під час судового розгляду в суді першої інстанції. Так ОСОБА_1 підтвердив, що зіткнення автомобілів відбулося на відміченому на схемі місці п.3 (а.с. 8) та не мав жодних зауважень до складеної схеми, пояснивши, що схема була складена відповідно до його пояснень та розташування автомобілів.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1 , під час здійснення обгону не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не витримав боковий інтервал якій б дозволив йому уникнути зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENS SPRINTER», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не був ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, тому його підпис слід віднести до такого, який отриманий з порушенням закону є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки наданим до суду захисником Долговим В.М. доказам, а саме фотодокументам, спростовуються матеріалами справи та оскарженою постановою.

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених у апеляційній скарзі, а також у суді першої інстанції, ні апелянтом, ні його представником до суду апеляційної інстанції не надано.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції з`ясувавши всі обставини справи дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та закрив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладання стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Долгова В.М. залишити без задоволення.

Постановусудді Біляївського районного суду Одеської області від 16.07.2021, якою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладання стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов