Справа № 304/1070/21 Провадження № 3/304/539/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15 серпня 2021 року о 04.20 год по вул. Ужгородській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області керував автомобілем марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судових засідань не подавав.

Так, 07 жовтня 2021 року відправлення з повісткою у судове засідання, призначене на 14 вересня 2021 року, повернулось на адресу Перечинського районного суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

30 вересня 2021 року відправлення з повісткою у судове засідання, призначене на 05 жовтня 2021 року, повернулось на адресу з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

19 жовтня 2021 року відправлення з повісткою у судове засідання, призначене на 29 жовтня 2021 року, вручено особисто ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року.

Суддя звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Отже суддя, враховуючи неодноразову неявку у судове засідання ОСОБА_1 , якого було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи, приходить до висновку, що останнім вчиняються дії, спрямовані на затягування судового розгляду та уникнення відповідальності.

Учасники судового провадження повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами, зокрема, задля затягування строків, не допускається.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, з метою недопущення порушення строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» (Заява № 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235943 від 15 серпня 2021 року, результатом тестування на алкоголь № 2548 приладу «Drager», згідно якого результат тесту склав 0,27 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 491392 від 15 серпня 2021 року, а також відеозаписом, що міститься на CD-диску, який додано до протоколу про притягнення адміністративне правопорушення.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, судді не надано.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 8, 23, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (отримувач: ГУК у Закарпатській області/Закарпатська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007001, призначення платежу: «адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», код 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Чепурнов В. О.