Номер провадження 3/521/541/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Морозова І.В., за участю секретаря Димитрової Н.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з ГУ ДФС в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 29.12.1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Малиновського районного суду м. Одеси з Головного управління ДФС в Одеській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 11.11.2020 року об 11 годині 00 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Ціолковського 1, гр. ОСОБА_1 здійснював реалізацію дизельного пального за готівкові кошти без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

За даним фактом, співробітниками Другого оперативного відділу управління протидії економічним правопорушенням ГУ ДФС в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії КР № 211981 протокол № 24 від 11.11.2020 року.

ОСОБА_1 до судового засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, суд прийшов до наступного висновку.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормами статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності, зокрема, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), відтак, є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють відповідні правила провадження господарської діяльності.

Згідно п.7 ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2015 року «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають, зокрема: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Згідно з вимогами ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Пунктом 5 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензія право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Під господарською діяльністю в ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визначаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, підприємницька діяльність якого припинена.

Крім визнання вини самого правопорушника, його вина у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП підтверджується наступними доказами: 1) протоколом про адміністративне правопорушення № 24 від 11.11.2020; 2) протоколом вилучення речей та документів від 11.11.2020, відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено: дизельне паливо 1274 л., резервуар об`ємом 8800 л. 1 шт., роздавальна колонка 1 шт.; 3) розпискою ОСОБА_1 від 11.11.2020, відповідно до якої вилучене майно було передано йому на відповідальне зберігання; 4) рапортом Ст. оперуповноваженого з ОВС 2ОВ УПЕП ГУ ДФС в Одеській області капітана податкової поліції Ністряну В. 5) копією фотознімків.

Таким чином, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна вилученого відповідно до протоколу вилучення речей та документів, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст. 3, 4 ГКУ, ст. ст.164, 245, 247, 278, 277, 280 КУпАП України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією речей вилучених відповідно до протоколу вилучення речей та документів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Морозова