П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Державної екологічної інспекції України Державної екологічної інспекції Столичного округу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ Агрофірма «ДІМ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративного стягнення за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000889 від 22.07.2021 вбачається, що 22.07.2021 о 10.00 год. при перевірці ТОВ Агрофірма «ДІМ» встановлено, що посадова особа ТОВ Агрофірма «ДІМ» допустила провадження господарської діяльності та здійснення таких видів господарської діяльності, що підлягають одержанню дозволу відповідно до Закону чи іншого документу дозвільного характеру, а саме відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля у процесі прийняття рішення про провадження планової діяльності для функціонуючої автозаправної станції (дизель, бензин більше 15 м.куб), що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що планова діяльність автозаправної станції розпочалася в 1977 році, коли було встановлено дві ємності по 25 м.куб, а в 1978 році встановлена ще одна 10 м.куб. За весь період і до теперішнього часу вона не розширювалася, не перепрофілювалася і не міняла місце розташування та додав копії висновків експертних обстежень зазначених резервуарів № 80.2-09-07-3481/2.19, №80.2-09-07-3481/1.19, №80.2-09-07-3481/3.19, де зазначено і дати виготовлення і монтажу.

29.12.2019 набрав чинності Закон України № 391-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку». Під дію цього закону потрапили і сільгоспвиробники, адже вони зберігають і використовують паливо. Тому, ТОВ Агрофірма «ДІМ» три ємності були сертифіковані та отримана ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання) № 2001577. Також на дані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря отримано дозвіл на викиди в атмосферне повітря № -6, та додав копію ліцензії і дозволу.

Отже, на підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вважає, що ним не було порушено ч. 1 ст. 164 КпАП, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки, до моменту введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» ТОВ Агрофірма «ДІМ» проводило планову діяльність для функціонуючої автозаправної станції.

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає, зокрема, у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, в даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення № 000889 від 22.07.2021 не долучено жодного доказу, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення № 000889 від 22.07.2021 вбачається, що 22.07.2021 о 10.00 год. при перевірці ТОВ Агрофірма «ДІМ» встановлено провадження господарської діяльності та здійснення таких видів господарської діяльності, що підлягають одержанню дозволу відповідно до Закону чи іншого документу дозвільного характеру, а саме відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля у процесі прийняття рішення про провадження планової діяльності для функціонуючої автозаправної станції.

При цьому особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надано документи, зокрема дозвіл №-6 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який виданий ТОВ Агрофірма «ДІМ» 04.02.2019, термін дії необмежений.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з ст. 38 КУпАП передбачена можливість накладання стягнення по справам про адміністративні правопорушення не пізніше як через три місяця з дня вчинення правопорушення. З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, ч. 1 ст. 164, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна