ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2311/20 Номер провадження 33/814/138/21Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Литовченка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою, 28 жовтня 2020 року о 02 годині 55 хвилин в м. Полтава по вул. Великорогізнянська, 2 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди ОСОБА_1 в ПОНД. Результат висновку лікаря позитивний: перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність та за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог вказує, що не керувала автомобілем 28.10.2020 року, що підтверджується записами відеофайлів та показаннями свідків.

Зазначає, що від часу події з автомобілем до прибуття поліцейських пройшло близько 2-х годин, тому огляд на стан сп`яніння поліцейські пропонували пройти не після зупинки транспортного засобу.

Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів, зокрема, відеозаписів, на підтвердження факту керування нею транспортним засобом.

Додає, що їй не було повідомлено про права.

Окрім цього, вказує на втрату чинності ч.1 ст.130 КУпАП та віднесення керування особо. транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до кримінальних проступків.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника в її інтересах, які апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийдуть до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. У такому разі, згідно із ч.2 ст.284 КпАП України, виносить постанова про закриття справи.

Цих вимог місцевим судом не було дотримано з огляду на наступне.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Саттею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом ст.130 КпАП України викладена в новій редакції та передбачає відповідальність за керування суднами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; за передачу керування судном такій особі; за відмову такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; за вчинення таких дій особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами; за уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Водночас, Кримінальний Кодекс України доповнений статтею 286-1, якою встановлена, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, правопорушення, а саме, керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з 01.07.2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

За змістом матеріального закону ст. 286-1 КК України, яка на сьогодні є чинною, та була чинною на момент події, підлягає застосуванню в даному випадку, а тому притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за наведених вище підстав є неможливим, а відтак постанова суду у частині визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

За наведених обставин приходжу до висновку про необхідність застосування у даному випадку положень ст. 253 КУпАП, тобто направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення прокурору.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

У зв`язку з вище викладеним, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.284КУпАП, а матеріали справи - передачі до Полтавської місцевої прокуратури, в порядку ст. 253 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 253, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України, а матеріали справи направити керівнику Полтавської місцевої прокуратури, в порядку ст. 253 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко