ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 Справа №607/17732/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі захисника Вереса М. Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017007 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що « ОСОБА_1 15 жовтня 2020 року о 02 год. 50 хв., керував транспортним засобом Пежо Експерт, номерний знак НОМЕР_1 , проспектом Ст. Бандери,96, у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 68200 №0295 (повірка дійсна до 30. 10. 2020 р. ) відмовився в присутності двох свідків. В приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.»

ОСОБА_1 , будучи належно сповіщеним, до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності , забезпечивши явку до суду свого представника - захисника Вереса М. Я. У поданій заяві також вказав, що винуватим себе не визнає, правопорушення не вчиняв .

Адвокат Верес М. Я. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення заперечив, вказав , що у наданих до суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення ним правопорушення , передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі підлягає до закриття. Вказав, що на місці його зупинки ОСОБА_1 не проходив огляду на стан сп`яніння , оскільки виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі, що зафіксовано на диску відеофіксації . Звертав увагу суду також й на те, що на відео не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Такі обставині вважає порушенням вимог закону. Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі . Також, акцентував увагу суду на тому, що у наданих матеріалах відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , всупереч вимогам п. 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року .

Вказав, що за належними та допустимими доказами вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено. Просив суд взяти до уваги те, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ , вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За таких обставин просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП містять будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: письмові пояснення ОСОБА_2 від 15 жовтня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 15 жовтня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_4 від 15 жовтня 2020року ; письмові пояснення ОСОБА_5 від 15 жовтня 2020 року; фрагменти відео з нагрудної камери поліцейських 00069 та з автореєстратора 3215; копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6378 згідно із яким повірка газоаналізатора Алкотест 6820 ARHJ-0295 чинна до 30 жовтня 2020 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 552812 ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він 15 жовтня 2020 року о 02 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом Пежо Експерт, номерний знак НОМЕР_1 , проспектом Ст. Бандери,96, у м. Тернополі, не увімкнув показчик повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив вимоги п. 9.2. (б) ПДР України. Під час перевірки документів не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів на т/з, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) та 2.1 (б ) ПДР України , чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП ; Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15 жовтня 2020 року, згідно із яким « 15 жовтня 2020 року о 04 год. 00 хв. на проспекті Ст. Бандери у м. Тернополі поліцейська взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержант поліції Сенюк Галина Володимирівна у відповідності до ст. 265-2 КУпАП прийняла рішення про огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Пежо ДНЗ НОМЕР_1 для зберігання на тимчасовий майданчик у с. Байківці Тернопільського району. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку із ч. 1 ст. 126 КУпАП.»

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 та його захисника, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Також пунктом 6 Інструкції визначено - якщо водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення такого огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно із п. 7 Інструкції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно із п. 8 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку №1 до цієї Інструкції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений розділом ІІІ Інструкції .

Так відповідно із п. 4 розділу ІІІ Інструкції - метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що працівниками поліції були дотримані ці вимоги Інструкції і водію ОСОБА_1 було забезпечено його право пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Так, з письмових пояснень від 15 жовтня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є ідентичними, вбачається, що, у їх присутності водій ОСОБА_1 , який керував т. з. Пежо ДНЗ НОМЕР_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотест Драгер 6820 (повірка чинна до 30.10. 20 ) на місці зупинки у присутності двох свідків відмовився, та виявив бажання проїхати у медичний заклад по вул. Тролейбусна,14 .

Із письмових пояснень від 15 жовтня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є ідентичними, вбачається, що, « 15. 10. 2020 р. близько 04.10 год. в м. Тернопіль вул. Тролейбусна, 14, вони були запрошені в якості свідків під час того як гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні КНП ТОМЦСНЗ було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в лікаря. Від проходження огляду гр. ОСОБА_1 категорично відмовився.

При цьому викликані судом за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника для дачі пояснень у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , до суду не прибули, а відтак їх письмові пояснення без їх допиту в судовому засіданні є неналежними доказами. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 27 червня 2019 року у справі №560/751/17.

Також, обставини щодо відмови ОСОБА_1 як про це зазначено у протоколі серії ДПР18 №017007 від 15 жовтня 2020 року - пройти такий огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не зафіксовані на фрагментарних відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції 00061 та автореєстратора 3215 .

Так, на наявних на диску фрагментах відеоматеріалів з нагрудної камери працівника патрульної поліції 00061, видно як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовляється проходити такий огляд на місці зупинки транспортного засобу та бажає пройти його у медичному закладі . Надалі із відеозапису видно як ОСОБА_1 у медичному закладі не заперечує щодо проходження медичного огляду. Видно двох свідків в іншому приміщенні разом із працівником поліції . На наступному фрагменті вже відображено момент складання протоколу про адмінпорушення .

Щодо копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДРП18 № 552812 від 15 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ч. 1 ст. 122 КУпАП , то викладена у ній інформація щодо порушення ним п. 9.2. (б) , п. 2.1 (а) та 2.1 (б ) ПДР України, неувімкнення показчика повороту відповідного напрямку при перестроюванні, відсутність посвідчення водія та реєстраційних документів на т/з, не містить жодних доказів його відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Так само не містить такої інформації і Акт від 15 жовтня 2020 року огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Пежо номерний знак НОМЕР_2 , зі вказаного акту вбачається, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку із ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами .

Натомість досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку, що викладені у протоколі обставини, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я не мають жодного переконливого доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130 , пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка