ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2444/21 Номер провадження 33/814/630/21Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2

свідка - ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

при секретарі: Бродській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 07 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв. вона висловлювалася нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 в громадському місці на подвір`ї загального користування прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинила правопорушення передбачене статтею 173 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що 07 вересня між нею та її сусідкою ОСОБА_2 , яка постійно до неї чіпляється, виникла сварка, однак вона відбулася не у громадському місці і будь-яких інших осіб поряд з ними не було.

Вказувала, що в даному випадку відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського прядку, котрі є основними критеріями,які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Зазначала, що постанова суду винесена без виклику та допиту в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_4 , інспектора сектору по роботі з органами самоорганізації населення Ставицького О.

Також вказувала, що докази надані поліцейським належно не досліджувалися і не перевірялися. Із жодних письмових пояснень, які містяться в адміністративному матеріалі, не вбачається того, що подія 07 вересня 2021 року відбувалась у громадському місці, а тому об`єктивна сторона адміністративного правопорушення нічим не підтверджується.

Зауважувала, що визнаючи її винною, суд послався на протокол складений поліцейським та письмові пояснення потерпілої та свідка. При цьому суд розглянув справу однобоко, позбавивши її можливості надати свої заперечення. А тому вона була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом права.

Також під час складання протоколу їй не роз`яснювалися права та не було забезпечено право на захист.

Вважає, що відсутні законні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи викладене прохала скасувати постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 вересня 2021 року відносно неї, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши осіб, що приймали участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотрималась в повному обсязі та дійшла правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи постанову місцвий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 140932 від 09 вересня 2021 року, копією заяви ОСОБА_2 від 08 вересня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 08 вересня 2021 року та від 09 вересня 2021 року, зверненням сектору по роботі з органами самоорганізації населення організаційного відділу Миргородської міськради Полтавської області № 191 від 08 вересня 2021 року та поясненнями наданими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №288/1158/16-к підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. При цьому хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №140932 від 09 вересня 2021, 07 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 висловлювалася нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в громадському місці на подвір`ї загального користування прибудинкової території, чим вчинила правопорушення передбачене статтею 173 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 08 вересня 2021 року та ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року вбачається що 07 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв. між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08 вересня 2021 року.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено та підтверджено показами свідків, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 триває довготривалий конфлікт.

Допитаний ОСОБА_3 повідомив, що до нього як до інспектора сектору по роботі з органами самоорганізації населення Миргородської міської ради 01 округу міста неодноразово зверталися мешканці будинку АДРЕСА_1 із скаргами на гр. ОСОБА_1 на її неправомірні дії, а саме нецензурну лайку та погрози.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль