П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2021 р. Справа № 596/1703/20

Провадження № 3/596/19/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., за участю: ОСОБА_1 розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватний підприємець, за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2020 року о 11 год. 40 хв. приватний підприємець ОСОБА_1 допустив роботу магазину «Побутова хімія» в АДРЕСА_2 чим порушив вимоги пп.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами постанови КМУ від 11.11.2020 року №1110, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнає та пояснив, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків. Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності. Відповідно до пп.4 п.15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на територіїі з значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: -торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; -провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку ,а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування),діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; -торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень. Вислухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 року серії АПР 18 №543134, письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.11.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , які повністю узгоджуються із матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП,а саме порушення правил щодо карантину людей. Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з урахуванням характеру правопорушення, відсутності негативних наслідків від вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень. Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 44-3, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик