ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/256/21

Номер провадження 3/495/163/2021

20 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бощів Радомишельського району Житомирської області, громадянина України, механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення від 16.01.2021, складений тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , відносно солдата ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого слідує, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, в супереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказів Міністра Оборони України № 580 від 29.08.2013 року «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя у Збройних Силах України», № 233 від 30.04.2017 року «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», в умовах дії особливого періоду, 28.12.2020 прибув на територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а саме: з`явлення військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані вчинене в умовах особливого періоду.

Правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП визнав повністю, зазначив, що дійсно 28.12.2020 прибув на місце несення служби у стані алкогольного сп`яніння, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про вчинене адміністративне правопорушення від 16.01.2021 року солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України на посаді механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV на військовослужбовців покладаються загальні обов`язки.

Згідно з статтею 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил внутрішній порядок досягається, зокрема:

глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України;

чіткою організацією бойової підготовки;

зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом;

неухильним виконанням розпорядку дня.

Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548/XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до статті 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Натомість солдат ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України 28.12.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння на місці несення служби.

Із пояснень солдата ОСОБА_1 слідує, що у свій вихідний день 27.12.2020, перебуваючи за своїм місцем проживання вживав спиртні напої із своїм знайомим (а. с. 8-9).

Із Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного Комунальним некомерційним підприємством «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» 28.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту 1,5 % проміле вмісту алкоголю в крові (а. с. 4).

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за появу на території військової частини в нетверезому стані особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні (Постанова від 25.04.2018 № 205/1993/17 Верховний Суд, Касаційний цивільний суд).

Зважаючи на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення А3955/1 від 16.01.2021, Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2020, актом службового розслідування від 14.01.2021, рапортом від 28.12.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.12.2020 та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 31.12.2020.
Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення судом були враховані наступні обставини:

- ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненому та розкаявся;

-Відповідно до службової характеристики від 13.01.2021 ОСОБА_1 зарекомендував себе посереднім військовослужбовцем (а. с. 13).

До обставин, які пом`якшують відповідальність, суд відносить щире каяття.

З наявних в суду адміністративних матеріалів не вбачається обставин, що обтяжують відповідальність солдата ОСОБА_1 .

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на солдата ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання солдата, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 283-284, 287-291 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.
Звільнити солдата ОСОБА_1 , 22.09.1997 року від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя І.І. Братків