Справа № 365/506/20 Номер провадження: 3/365/1/21
ПОСТАНОВА

іменем України

15.01.2021 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.,

секретар судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши в залі судового засідання справу про адміністративні правопорушення, які надійшла від Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, працюючого ФОП, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі потерпілої ОСОБА_2

представників потерпілої Полонського О.Ю., Олійник О.В.

захисника Сливченко Ю.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2020 року о 17 годині 25 хвилин по вулиці 3-я Озерна, 36 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X5 , номерний знак НОМЕР_2 , перед початком обгону не переконався в тому, що водій автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та розпочав маневр, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.п. «б» п. 14.2 ПДР України.

17 жовтня 2020 року о 17 годині 29 хвилин по вулиці 3-я Озерна в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X5, номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, після чого був зупинений по вулиці 53-Садова участок 108 в м. Києві, чим порушив п.п. «а» п. 2.10 ПДР України.

За клопотанням представника потерпілої ОСОБА_3 на підставі ст. 129 Конституції України та за аналогією закону здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 17.10.2020 о 17 годині 25 хвилин вона керувала автомобілем «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 , в м. Києві по вулиці Центральна зі сторони Персикова в сторону вулиці 3-тя Озерна. Увімкнула лівий покажчик повороту та, переконавшись, що зустрічних машин немає, почала здійснювати поворот ліворуч з вулиці Центральна на вулицю 3-тя Озерна. Повернувши на півкорпуса автомобіль на вулицю Озерна, відчула удар в задню ліву частину автомобіля. Коли вийшла із автомобіля, побачила, що автомобіль BMW X5, номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював обгін у невстановленому місці, перетнув суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки та на пішохідному переході здійснив зіткнення з її автомобілем. Водій BMW X5 просив не викликати поліцію, оскільки не мав страхового полісу, та пропонував їй грошові кошти. Вона відмовилась від грошей та викликала поліцію, після чого ОСОБА_1 залишив місце події, рушивши у напрямку м. Києва.

У судовому засіданні 15.01.2021 потерпіла пояснила, що вона не має претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_1 та не наполягає на позбавленні його прав водія.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні спочатку не визнавав та пояснив, що він 17.10.2020 приблизно о 17 годині керував автомобілем «BMW» по вулиці Центральна у місті Києві, яка має дві смуги руху, по одній у кожному із напрямків. Пасажиром його автомобіля був свідок ОСОБА_4 . Попереду нього автомобілі не рухались, тому він, переконавшись у відсутності перешкоди, виїхав на зустрічну смугу руху, оскільки суцільна лінія розмітки була відсутня та почав їх об`їжджати. Приблизно через 100-150 м попереду автомобіль «Ауді» розпочав поворот ліворуч, не дотримавшись необхідної траєкторії руху під кутом 90 градусів. При цьому він не бачив, що водій увімкнув покажчик повороту. Йому не вдалося уникнути зіткнення, яке відбулося приблизно за 2 метри до повороту, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль «Ауді» - задньої лівої сторони, його автомобіль правої сторони. Після цього він зупинився. Його автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 40-60 км/год., автомобіль ОСОБА_2 - приблизно 10-15 км/год. Обидва автомобілі з`їхали з місця зіткнення. Оскільки у водіїв не було страхового полісу, він запропонував ОСОБА_2 грошову компенсацію на ремонт автомобіля, на що вона погодилась, тому він залишив місце пригоди. У подальшому він декілька разів пропонував ОСОБА_2 кошти на ремонт автомобіля чи вирішити питання відшкодування шкоди шляхом ремонту її автомобіля на запропонованому ним СТО, з чим вона не погодилась.

Через деякий час його зупинили працівники поліції як учасника ДТП та провели на місці огляд на стан сп`яніння, за результатами тесту було встановлено 0,27 проміле, з чим він не погодився, оскільки не вживав алкогольні напої, та зажадав огляду у медичному закладі. Працівники поліції пояснили, що вони не можуть поїхати з місця ДТП поки не складуть протокол та не відпускали його. Він підписав результати тесту, проте не підписував акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був не згоден із зазначеними результатами. Пізніше він самостійно звернувся до якогось медичного закладу з метою пройти огляд на стан сп`яніння, проте лікар відмовив йому, пояснивши, що огляд може бути проведений лише за направленням працівників поліції.

Зі схемою місця ДТП, складеною за участі водія ОСОБА_2 , він не був ознайомлений. Відповідна схема за його участі не складалась.

15 січня 2021 року під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, визнав повністю. Пояснив, що вони з потерпілою уклали мирову угоду. Оскільки він працює, є платником податків та автомобіль використовує у підприємницькій діяльності, тому просить не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення щодо обставин ДТП, аналогічні поясненням ОСОБА_1 також пояснив, що автомобіль «Ауді» почив здійснювати поворот завчасно, не доїхавши перехрестя. Він не вбачає причинного зв`язку між ДТП та його наслідками .

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він керував автомобілем, який рухався слідом за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Останній виконував маневр об`їзду. У цей час з правої смуги руху, без ввімкненого покажчика повороту, напереріз виїхав автомобіль «Ауді», внаслідок чого автомобілі зіткнулися. Він знаходився приблизно за 70-80 метрів від місця ДТП, тому бачив момент пригоди. ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення, що йому не вдалося, та відразу з`їхав на узбіччя. Він не звернув увагу на розподільчу смугу руху (суцільна чи переривчаста).

Винність ОСОБА_1 як водія транспортного засобу та учасника дорожнього руху у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишенні на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої він причетний, повністю доведена зібраними матеріалами справи, зокрема даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 122800 та серії ДПР18 № 537632 від 17 жовтня 2020 року, схемами місця ДТП, письмовим рапортами інспекторів УПП Тетьякова А.О. та Кірдиди В., письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , усними поясненнями ОСОБА_1 , який вину у зазначеному визнав.

Суд не приймає пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо цих обставин, оскільки ОСОБА_1 визнав свою вину. Відтак показання свідків спростовуються поясненнями самого винуватця пригоди.

Тим самим своїми діями ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та як водій транспортного засобу залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, є винним у вчиненні цих правопорушень та підлягає адміністративній відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю.

Призначаючи вид стягнення, який необхідно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно врахувати те, що він є фізичною особою-підприємцем, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався один раз, потерпіла не має до нього будь-яких претензій, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, ті, що він розкаюється у вчиненому, обставин, що обтяжують відповідальність, не вбачається, тому на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно накласти адміністративне стягнення з врахуванням характеру та тяжкості вчинених правопорушень, обставин події та його особи, форми та ступеня його вини, у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на підставі ст. 36 КУпАП, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення, що є достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.10.2020 серії ДПР № 122799 значиться, що 17 жовтня 2020 року о 18 годины 22 хвилини по вулиці 53-Садова участок 108 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X5, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд у встановленому порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, проба позитивна, 0,27‰, чим порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах та правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 7 листопада 2015 року N 1395, в якій викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Згідно з п.п. 4-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається наявність акту огляду на стан сп`яніння, складеного працівником поліції, проте відсутня будь-яка інформація щодо вручення ОСОБА_1 чи щодо оформленої належним чином відмови останнього від отримання другого примірника такого акту.

Водій ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак поліцейський повинен був направити його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Проте матеріали справи не містять такого направлення чи доказів на підтвердження відмови.

Інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння, не надано.

Керуючись завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідивши письмові докази у справі, вбачається за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 122799, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відтак протокол є таким, що не ґрунтується на належних доказах. Фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Суд перевірив чинність ст. 130 КУпАП у Єдиному реєстрі нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, де ця стаття є чинною.

На підставі викладеного і керуючись ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130, ст. 36, п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н.О. Денисенко