Справа № 404/8435/21
Номер провадження 3/404/2789/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 20.10.2021 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 по автодорозі М-22 «Полтава Олександрія» на 78 км, керуючи транспортним засобом «MAN TGX 26.400», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «KOGEL AWE 18», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час обгону не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у зазначені в протоколі час та місці рухався на «MAN TGX 26.400», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «KOGEL AWE 18», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак будь-якого зіткнення з іншим автомобілем не відчув. Довжина транспортного засобу, яким він керував із причепом складає більше 15 м, тому контакту між транспортними засобами він не відчув та не побачив, оскільки той був незначним. Вказував, що якби він відчув зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , то в будь-якому випадку зупинився та не залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Про пошкодження транспортного засобу «Mercedes-Benz» внаслідок зіткнення, йому стало відомо від працівників поліції. Вважає, що він не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не помітив її.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази (а.с.1-7), суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені. Під час складання протоколу ОСОБА_1 одразу заперечив факт свідомого залишення місця події, а письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 та схема місця ДТП вказують лише на факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та не мають жодних відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 побачив та відчув, що спричинив пошкодження транспортного засобу «Mercedes-Benz», залишивши після цього місце пригоди.

На виклики до суду потерпілий ОСОБА_2 не з`явився та безпосередньо у суді будь-яких пояснень не надавав.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він не відчув будь-якого зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку з чим залишив місце дорожньо-транспортної пригоди не усвідомлюючи того, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди. Також до матеріалів справи не долучено доказів того, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджує пояснення останнього про незначне зіткнення транспортних засобів.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, вони послідовні протягом провадження у справі, узгоджуються із іншими доказами відеозаписом, схемою ДТП та зафіксованим характером ушкоджень автомобіля потерпілого, беруться судом до уваги, тому у справі не доведено вину ОСОБА_1 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.122-4, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло