Єдиний унікальний номер 722/1102/21
Номер провадження 3/722/427/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого механіком у ТОВ «Гідромихмонтаж», про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 року о 17 год. 57 хв., ОСОБА_1 на річці Дністер поблизу с.Непоротове Дністровського району Чернівецької області керував моторним судном марки «RUNNER-400» без бортового номера, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.1.2.6 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, проте його захисник адвокат Римлянська Г.О. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без присутності ОСОБА_1 . Також, подала до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено не уповноваженою особою. Крім того, ОСОБА_1 не має права керування річковими чи маломірними суднами, тому не може вважатися судноводієм, а отже його дії не можуть бути кваліфіковані за ч.5 ст.130 КУпАП.

За таких обставин та у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП розгляд справи здійснювався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується дослідженими письмовими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489326 від 16.07.2021 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 Кам`янець-Подільського РУП ст. лейтенантом поліції Пасло Б.В. (а.с.2);

- результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп?яніння за допомогою спеціального технічного засобу марки «Drager» від 16.07.2021 року (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.07.2021 року, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 моторним судном в стані алкогольного сп?яніння, який було встановлено в ході проведеного огляду (а.с.5-6);

- відеозаписом від 16.07.2021 року, яким підтверджено керування ОСОБА_1 моторним судном в стані алкогольного сп?яніння та фіксовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9).

Дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозапис в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції та оцінивши вказані докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності належну оцінку, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки він керував моторним судном марки «RUNNER-400» без бортового номера, в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст.130 КУпАП.

Частина 5 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність зокрема, за керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 6 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною п`ятою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області невірно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.130 КУпАП, оскільки він є особою, яка не має права керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.5 ст.130 КУпАП на ч.6 ст.130 КУпАП. При цьому, суд вважає, що перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 , не погіршує його становище та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1.2.1 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України визначено, що кожне судно або з`єднання плавучого матеріалу, за винятком суден складу, що штовхається, крім штовхача, повинні управлятися особою, що має необхідну для цього кваліфікацію.

Пунктом 1.2.6.Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України передбачено, що при керуванні судном судноводію забороняється перебувати в стані втоми чи сп`яніння.

За сукупності вищевстановлених обставин в їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 16.07.2021 року о 17 год. 57 хв. на річці Дністер поблизу с.Непоротове Дністровського району Чернівецької області керував моторним судном марки «RUNNER-400», без права керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклам, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.1.2.6 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суд оцінює критично і розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та обставин, що обтяжують його відповідальність суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, вважаю, що є достатні підстави для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП, та накладення на нього стягнення в межах санкції статті Закону за даний вид правопорушення у виді штрафу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489326 від 16.07.2021 року, його було складено інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Пасло Б.В., тобто уповноваженою на те посадовою особою органу Національної поліції.

З огляду на викладене, суд вважає, що викладені у письмових поясненнях доводи захисника Римлянської Г.О. щодо складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою є необгрунтованими та відхиляє їх.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.6 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян