Справа № 202/6195/21
Провадження № 3/202/2867/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділення поліції ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої економістом в «Ощадбанк», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, відповідно до якого 23 вересня 2021 року приблизно о 14 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої виражалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою та штовхала, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру та могла завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої особи, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Лосєв Ю.С. із обставинами, викладеними у протоколі не погодилися, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнала та пояснила, що заява ОСОБА_2 не відповідає дійсним обставинам справи, потерпіла тривалий час перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, неодноразово проходила лікування в психіатричної лікарні «Ігрень» і в теперішній час вирішується питання про встановлення над потерпілою опіки, так як її агресивна поведінка, психічний не відповідають нормам суспільства, потерпіла веде себе вкрай агресивно, потребує лікування, а також стороннього контролю і опіки. 23 вересня 2021 року, у потерпілої видався черговий приступ агресії, вона бігала по квартирі, ображала ОСОБА_1 , кидала в неї різні побутові речі, викинула з квартири пуфик, погрожувала, ображала нецензурною бранню, погрожувала поліцією. Крім того, захисником Бєлікової О.В. долучено до матеріалів справи докази відповідної поведінки потерпілої ОСОБА_2 . У зв`язку із чим просили справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 у судове засідання для надання особистих пояснень не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди.

Тобто, стаття 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між родичами, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що остання вчинила сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої виражалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою та штовхала, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру та могла завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої особи.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що 23.09.2021 ОСОБА_1 вчинила конфлікт через побутові проблеми.

Таким чином між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які приходяться одна одній матір`ю і дочкою, виникла обопільна сварка побутового характеру, що виключає статус будь-якої з цих осіб як постраждалої особи, що зазнала домашнього насильства, умисел ОСОБА_1 саме на спричинення здоров`ю потерпілої фізичної чи психічної шкоди не доведений.

При цьому суд зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.