Справа № 324/4/21
Провадження № 3/324/15/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вантажником Пологівського ОЕЗ, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ОБ №103228 від 20 грудня 2020 року, складений інспектором СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 20 грудня 2020 року о 13 годині 38 хвилин поблизу будинку №189 по вул.Пушкіна у м.Пологи Запорізької області ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2140 д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком алкотестеру «Драгер» №683, висновок якого становить 1,77%о, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2020 року в обідній час по вул.Пушкіна у м.Пологи Запорізької області він керував автомобілем АЗЛК 2140 д/н НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції, перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу, він вживав горілку та пиво; на місці зупинки транспортного засобу він продував в присутності свідків алкотестер «Драгер», із висновком якого згоден в повному обсязі. Провину свою визнав, у вчиненому щиро розкаявся.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ознайомлений із ч.1 ст.130, ст.307 ст.308 КУпАП, суддею йому роз`яснені його права, передбачені ст.ст.268, 301, КУпАП, ст.63 Конституції України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена його власними поясненнями у суді; протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №103228 від 20 грудня 2020 року; тестом алкотестеру «Драгер» від 20 грудня 2020 року, висновок якого становить 1,77%о; направленням для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 до КНП «Пологівська БЛІЛ» від 20 грудня 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», висновок якого становить 1,77%о, вказаний акт підписаний правопорушником ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 грудня 2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 грудня 2020 року, з яких вбачається, що 20 грудня 2020 року в їхній присутності ОСОБА_1 пройшов тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою ALCOTESTER «Drager 6810» №0710, результат тесту №683 1,77%о; відеозаписом від 20 грудня 2020 року.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 зазначено: п.4 розділу I: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, п.14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Обставинами, що пом`якшує адміністративну відповідальність, суддя визнає щире каяття винного, обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суддею не встановлено.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і з урахуванням всіх цих обставин в сукупності, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу із позбавленням його права керування строком на 1 рік.

Крім того, із ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно зі ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2189 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 40-1, 130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України від 24.09.2008 № 586-VI) у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з нього подвійний розмір штрафу у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.