№ 336/7668/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянин Туреччини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 1597172, складеного 13.12.2020 інспектором прикордонного контролю ІІ категорії відділу прикордонної служби «Запоріжжя» старшиною ОСОБА_3 , «13.12.2020 р. о 12 год. 05 хв. в пункті пропуску «Запоріжжя» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4, прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянина Туреччини ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_2 , виданий 21.06.2017, дійсний до 21.06.2027. Своїми діями гр. ОСОБА_4 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України, надавши недостовірні відомості про себе в ППр через ДКУ, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державний кордон України», яке виявилось у спробі незаконного перетину державного кордону України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України».

Місце проживання особи в Україні у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП визначає, що справи зазначеної категорії мають бути розглянуті протягом доби.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 16.12.2020 справу про адміністративне правопорушення було повернуто до відділу прикордонної служби для забезпечення явки особи, яка притягається до відповідальності.

Вказана ухвала залишилася невиконаною; відділ прикордонної служби повідомив, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена фактична адреса проживання, яку надала особа під час складення протоколу.

В судове засідання ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ), не з`явився, повідомлявся судом шляхом телефонного виклику на мобільний телефон, вказаний в протоколі, який не є дійсним, що підтверджується довідкою.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП, не є обов`язковою.

Як випливає із правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18, суд повинний дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та самим розглядом справи, у тому числі з дотриманням строків розгляду справи судом.

За таких обставин, а також беручи до уваги заяву ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, про розгляд справи судом без його участі (а.с. 6), суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людин як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, у даному випадку, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яка за суворістю прирівнюється до кримінального покарання.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на принципах: єдиного громадянства громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

З огляду на викладені в протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини, а саме, що при проходженні паспортного контролю громадянин Туреччини ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) надав прикордонній служби паспорт громадянина Туреччини, таке діяння не визначено диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як адміністративні правопорушення.

Суддя зауважує, що матеріали справи свідчать, що дана особа має також паспорти громадянина України на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 4). За умови викладення у протоколі про адміністративне правопорушення обставин справи за формулюванням, що зазначені інспектором ОСОБА_3 у рапорті, а саме громадянин України ОСОБА_7 надав на прикордонний контроль посвідчення громадянина Турції, що суперечить ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», такі дії можуть становити склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Однак суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (справи «Лучанінова проти України», рішення від 09 червня 2011 р., заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013 р., заява №36673/04, «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 р.), де серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, фактичні обставини правопорушення, як вони викладені у протоколі ПдРУ № 159172 відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ), не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та не відображають всіх істотних ознак складу вказаного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала чинності «_____»______________20___р.

Дата видачі постанови______________________