Справа № 274/168/21
Провадження №3/0274/122/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, вдови, яка перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні троє неповнолітніх дітей 2005, 2013, 2018 років народження, що проживає в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

13.01.2021 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.01.2021 переданий на розгляд судді Базюку Ю.П.

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 в період часу з жовтня по 14 грудня 2020 року ухилялася від покладених на неї батьківських обов"язків до відношенню до ОСОБА_2 , 2005 року народження, так як не забезпечила необхідних умов для виховання, була свідком того, що співмешканець вчинив протиправні дії відносно дитини та не перешкоджала, чим порушила ст. 150 Сімейного Кодексу України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала. Пояснила, що такого не було, ОСОБА_3 все вигадує. Так робити його підмовляє бабуся. Розпочалося все з того, що вона закрила доступ сину до сайтів, які містять матеріали порнографічного характеру та сайтів про жорстоке поводження з тваринами. ОСОБА_3 так їй мстить. Ще він викрав гроші і втік з дому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з таких підстав.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 080259, складений 28.12.2020 стосовно ОСОБА_1 не містить вказівки на місце вчинення адміністративного правопорушення, а також інші ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо необхідних умов для виховання сина ОСОБА_4 , не конкретизовано свідком яких протиправних дій вчинених відносно сина ОСОБА_3 вона була. Час вчинення правопорушення, яке по своїй суті не є триваючим, вказано в проміжку часу два з половиною місяці, що є недопустимим.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не зібрано та не долучено до матеріалів беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (довідок органу опіки та піклування щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, письмових пояснень свідків, які бачили, що відносно неповнолітнього ОСОБА_3 співмешканцем ОСОБА_1 вчиняються протиправні дії та які саме, а також які бачили, що на очах в матері в період з жовтня по 14 грудня 2020 року вчинялися протиправні дії відносно дитини, і що вона ніяк цьому не перешкоджала, матеріалів про притягнення особи, яка вчиняла протиправні дії відносно дитини до відповідальності, тощо).

Таким чином відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Долучені до протоколу копія повідомлення сільського голови, письмові пояснення бабусі, неповнолітнього ОСОБА_4 самі по собі не є достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Викладені в них події відомі зі слів неповнолітньої дитини, які, крім його пояснень, жодними доказами не підтверджені.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 184, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк