ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Лінніка М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Лінніка М.С. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204607 від 01.10.2020, ОСОБА_1 01.10.2020 близько 14 год. 40 хв. в м.Черкаси по вул.Вергая, 15, керував автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн.40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Ліннік М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 листопада 2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою незгідний, вважає її надуманою, винесеною судом без його участі, без належного повідомлення, без дослідження фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, тоді як висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не підтверджено факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та від проходження якого він не відмовлявся.

В апеляційній скарзі також посилається на ст.17 КУпАП, згідно якої, особа, яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності та на ст.20 КУпАП, якою передбачено, що не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану, при цьому посилаючись на те, що ОСОБА_1 переніс інсульт, в зв`язку із чим знаходився в хворобливому стані і не міг фактично самостійно в повній мірі здійснювати захист своїх інтересів.

Одночасно зазначає, що підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення являється сумнівним, так-як на відео, наявного у матеріалах справи, не видно, що саме він підписував.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Лінніка М.С. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 - Лінніка М.С. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204607 від 01.10.2020, складеного поліцейським взводу 1 роти 4 БУПП в Черкаській області ДПП Борєвич Р.А. про те, що ОСОБА_1 01.10.2020 близько 14 год. 40 хв. у м.Черкаси по вул.Вергая, 15, керував автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 01.10.2020, отриманих від свідка ОСОБА_2 , згідно якого, 01.10.2020 близько 14 год. 40 хв. у м.Черкаси по вул.Вергая, 15 він бачив як автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 викотився на середину проїзної частини на пішохідному переході, де і зупинився. Підійшовши до водія даного транспортного засобу, у нього були ознаки алкогольного сп`яніння;

- пояснень від 01.10.2020, отриманих від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких, ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, у встановленому законом порядку відмовився пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння;

- рапорту інспектора взводу 2 роти 4 БУПП в Черкаській області, згідно якого, 01.10.2020 близько 14 год. 40 хв. у м.Черкаси по вул.Вергая, 15 було помічено автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 біля якого перебувало скупчення людей. Під час спілкування з громадянами було встановлено, що водій зазначеного автомобіля викотився проїзну частину, створивши затор. За кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи захисника ОСОБА_1 - Лінніка М.С.про те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, так як наявні у матеріалах справи докази свідчать протилежне. В свою чергу апелянтом не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження даних доводів.

Неприйнятними є доводи апелянта Лінніка М.С. виходячи із вимог ст.17 КУпАП та ст.20 КУпАП, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, зазначаючи щодо перебування ОСОБА_1 в стані неосудності, оскільки неосудною визнається особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану, тоді як апелянтом не надано, зокрема, результату судово-психіатричної експертизи, якою визначено психічний стан ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та від проходження якого він не відмовлявся, так як спростовуються наявним у матеріалах справи та дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_1 - Лінніка М.С. про те, що підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення являється сумнівним, так-як на відео, наявного у матеріалах справи, не видно, що саме він підписував не слугують самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Також не підлягають до задоволення і доводи захисника Лінніка М.С. про те, що оскаржувану постанову винесеною судом без участі ОСОБА_1 , оскільки положеннями ст.268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

В свою чергу, матеріали справи свідчать, що місцевим судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також вважаю за необхідне зазначити, що з врахуванням положення ст.38 КУпАП та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі ОСОБА_1 та його захисника Лінніка М.С. в розгляді апеляційної скарги по даній справі.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 (а.с.20) ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, у зв`язку з чим із оскаржуваної постанови необхідно виключити послання щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 420,40 грн. не змінюючи або скасовуючи оскаржуваної постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.11.2020, оскільки на час розгляду даної справи вказана інформація у суду першої інстанції була відсутня.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.11.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Лінніка М.С., - без задоволення.

Виключити з резолютивної частини постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 листопада 2020 року посилання щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба