ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/80/21

Провадження № 3/293/661/2021

13 січня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Лось Л.В. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої продавцем кіоску за ч.1 ст. 44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

25.12.2020 Черняхівським відділенням поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ВАБ № 511101 про вчинення 25.12.2020 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 511101 від 25.12.2020 убачається, що громадянка ОСОБА_1 25.12.2021 близько 10 години 47 хвилин, будучи продавцем кіоску на Черняхівському кооперативному ринку за адресою: смт Черняхів, вул. Ю. Мовчана, 13 здійснювала продаж тютюнових виробів під час дії карантину без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски чи респіратора, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року " Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для доопрацювання з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрали законної сили 21.11.2020р., стаття 44-3 КУпАП викладена в новій редакції такого змісту:

За частиною першою статті, за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України" Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною другою статті, за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП(в ред.ЗУ № 1000-IX від 06.11.2020), яка набрала чинності з 21.11.2020, встановлює відповідальність за теж саме діяння, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 .

Отже дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до статті 8 КУпАП, якою врегульовано чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 94 Конституції України, закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

При цьому суд зауважує, що вказаним вище ЗУ № 1000-IX від 06.11.2020 зміни внесені також і у ст. 222 КУпАП в частині категорій адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюють органи Національної поліції, а саме доповнено «ч. 2 ст. 44-3», внаслідок чого після набрання чинності вказаним Законом місцеві суди не уповноважені розглядати справи щодо цих правопорушень. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 - конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Дослідивши матеріали адміністративного правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , вважаю, що інкриміноване в протоколі правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.ункт

Таким чином, зважаючи, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, оскільки викладене в протоколі правопорушення має ознаки ч.2 ст.44-3 КУпАП, матеріали необхідно повернути до органу національної поліції для вірної кваліфікації, згідно поточних змін у законодавстві та подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 222, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 511101 від 25.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП направити до Черняхівського ВП Коростишівського ГУНП в Житомирській області для доопрацювавання в частині кваліфікації виявленого правопорушення та відповідно прийняття рішення за підвідомчістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Лось