ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1952/21Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 33/817/588/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду від 30 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою, 29.08.2021 року о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, по вул. Зелена, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та їхати в лікувальний заклад для огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що поліцейські всупереч ст. 35 Закону України Про національну поліцію зупинили транспортний засіб під його керуванням за відсутності встановлених вказаною нормою закону підстав.

Також посилається на: відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів порушення ним ПДР України; невідстороненння його поліцейськими від керування транспортним засобом; те, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він не відмовлявся, однак направлення на проходження такого огляду видано не було; відеозапис вважає належним та допустимим доказом вчинення адмінправопорушення, оскільки у протоколі відсутні відомості про технічний пристрій яким здійснювалося відеофіксація та чим він керував, а також зазначає що поліцейськими не пред`явлено сертифікат відповідності на пристрій, яким повинен був проводитись огляд, не роз`яснено процедури його роботи, не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про провірку робочого запису вимірювальної техніки; вказує на відсутність пояснень свідків на відеозаписах та у протоколі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується длослідженими судом доказами, а саме даними, які містяться у:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467961 від 29.08.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 29.08.2021 року о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, по вул. Зелена, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та їхати в лікувальний заклад для огляду на стан сп`яніння відмовився ;

копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №528349 від 29.08.2021 за ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 29.08.2021 року о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, вул.Зелена, керував в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком та під час зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.9 (в), 9.9 (б) ПДР України ;

відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що 29.08.2021 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням ПДР України (недостатньо освітлений в темну пору доби номерний знак). Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), тому водієві було неодноразово запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та направлено у Теребовлянську ЦРЛ, однак від проходження такого він відмовився. З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 зазначив про те, що він випив пляшку пива та сто грам. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про те, що здійснюється відеофіксація події.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чим він керував виходжу з того, що у графі транспортний засіб вказаного протоколу містяться відомості про те, що він керував автомобілем ВАЗ 2109.

Твердження апелянта щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу спростовуються відеозаписом нагрудної камери працівника поліції з якої вбачається що при зупинці автомобіля працівниками поліції було озвучено ОСОБА_1 у зв`язку з чим його було зупинено та винесено постанову серії БАВ №528349 про притягнення його адмінвідповідальності за вказане порушення ПДР України.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП присутність свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного спяніння є обовязкововю у разі неможливості застосувати технічні засоби відеозапису, який у даному випадку було застосовано.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу працівниками поліції йому не видавалось, оскільки, як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції в усній формі водій після відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля за допомогою технічного приладу направлявся до закладу охорони здоровя для проходження огляду.

Посилання водія на непредявлення йому сертифікату відповідності технічного приладу, за допомогою якого повинен був проводитись огляд та свідоцтва про його повірку не грунтується на вимогах вищезазначеної Інструкції, у відповідності якої вказані документи повинні предявлятись водію на його вимогу, якої ОСОБА_1 не заявляв. Крім того, слід зазначити що апелянт відмовився від проходженя огляду тому працівники поліції не розяснювали йому порядку його проведення.

Незазначення поліцейськими у протоколі про адмінправопорушення відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис відповідає вимогам ст.256 КУпАП згідно з якими вказаний засіб не повинен відображатись у протоколі, а ст.283 КУпАП встановлено обовязок щодо його відображення у постанові про притягнення особи до адмінвідповідальності у справі про адмінправопрушенння у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яку виносить працівник поліції, а не суд.

Відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення водія від керуванням автомобілем не спростосує наявність у його діях складу адмінправопорушення, а може бути свідченням не дотримання поліцейськими своїх посадових обовязків.

Ознаки алкогольного спяніння поліцейські озвучили водію під час пропозиції пройти огляд та відобразили у протколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 30 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя