П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2021 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Салдан Ю. О., розглянувши за участі секретаря судового засідання Гаврищук К. М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чубар О. В., справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

У С Т А Н О В И Л А :

31.08.2021 о 12 год. 03 хв. ОСОБА_1 в м. Бар по вул. Врублевського керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 0,21 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Законодавець висловив свою чітку позицію стосовно оцінки суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, заборонивши звільняти осіб від відповідальності за таке правопорушення у зв`язку з малозначністю (частина 2 статті 22 КУпАП). Таким чином, будь-яке, навіть незначне, перевищення встановленої норми тягне за собою адміністративну відповідальність і накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що був зупинений поліцейськими через порушення правил користування ременями безпеки. Під час спілкування поліцейський повідомив, що чує від нього запах алкоголю і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що він одразу погодився, оскільки алкоголю не вживав. Результат тесту був 0,21 проміле. З цим результатом ОСОБА_1 не був згоден. Проте поліцейські повідомили йому, що в лікарню його не повезуть і щоб він їхав у лікарню самостійно, що він і зробив, звернувшись у КНП «Барська міська лікарня» в порядку самозвернення.

Захисник Чубар О. В. подала заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. В обґрунтування заяви зазначила, що поліцейські порушили процедуру огляду і такий огляд є недійсним. Зокрема, зазначила, що мундштук на приладі «Драгер» було встановлено заздалегідь, ОСОБА_1 не погодився з результатом такого огляду і озвучив намір пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте наряд поліції в порушення законодавчих приписів відмовився спільно відвідати заклад охорони здоров`я. Крім того, поліцейськими не з`ясовано, чи був згоден ОСОБА_1 з результатами огляду. Посилалася також на те, що згідно із висновком лікаря КНП «Барська міська лікарня» в порядку самозвернення у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння, огляд проводився в приміщенні лікарні в межах двох годин. Посилалась також на порушення вимог щодо проведення огляду у присутності двох свідків, а також на складення акта лише в одному примірнику. Вказувала, що направлення на огляд, яке наявне в матеріалах справи, є неналежним доказом, а доданий до протоколу відеозапис не є безперервним.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд вважає доведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновки суду ґрунтуються на таких підставах.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння регулюється нормами статті 266 КУпАП і нормами підзаконних нормативно-правових актів, які прийняті на виконання КУпАП і не суперечать нормам цього Кодексу.

За змістом статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проаналізувавши норми частини 2 статті 266 КУпАП суд дійшов висновку, що під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський зобов`язаний застосовувати технічні засоби відеозапису, а огляд у присутності свідків проводиться лише у випадку неможливості застосування таких технічних засобів.

Наведеними нормами частини 2 статті 266 КУпАП спростовуються аргументи захисника щодо необхідності проведення огляду в присутності двох свідків, оскільки норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (Інструкція № 1452/735), були прийняті раніше, ніж набули чинності відповідні зміни до частини 2 статті 266 КУпАП щодо можливості фіксування огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису, і норми вказаної Інструкції не були приведені у відповідність до норм КУпАП, які мають вищу юридичну силу.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд розглядає ті питання і аргументи, які внесені на розгляд суду учасниками справи.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорював і у судовому засіданні повідомив, що сплатив накладений на нього штраф за порушення правил користування ременями безпеки, через який його транспортний засіб був зупинений поліцейськими.

У судовому засіданні було досліджено дані відеозапису у трьох файлах на CD-R диску з номером 07041814, який було додано до протоколу (останні чотири цифри назви файлу 0007 тривалістю 2 хвилини 53 секунди, 0008 тривалістю 55 секунд, 0009 тривалістю 25 секунд). Достовірність тих даних, які було відтворено, ОСОБА_1 не оспорював, підтвердивши, що це дійсно він на відеозаписі. Однак вказав, що відеозапис є неповним і перерваним.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується чеком з приладу «Драгер Алкотест 6810» з результатом тестування на місці зупинки 0,21 проміле. На відеозаписі видно, як ОСОБА_1 погодився пройти тестування, результати вимірювання рівня алкоголю також зафіксовано на відеозаписі (останні чотири цифри назви файлу 0007 тривалістю 2 хвилини 53 секунди). У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що прилад «Драгер» дійсно показав результат 0,21 проміле.

Той факт, що ОСОБА_1 був згоден із результатами проведеного поліцейським огляду на місці зупинки транспортного засобу підтверджується даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду, яким встановлено стан сп`яніння 0,21 проміле.

Проаналізувавши дані акта огляду і дослідженого у судовому засіданні відеозапису, аргументи про те, що ОСОБА_1 висловив поліцейському незгоду з результатами огляду на місці зупинки і висловив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я, суд вважає обраною стратегією захисту. У судовому засіданні ОСОБА_1 оспорив акт з тих підстав, що він підписав те, що йому дали поліцейські. Аналогічні пояснення надав суду у відповідь на запитання, чому він не висловив зауважень до протоколу під час його підписання. Такі аргументи не сіють у суду сумніву щодо належності і допустимості як доказу вказаного акта.

Аргументи захисника про те, що відеозапис не є безперервним, не спростовують наведених висновків суду, оскільки на відеозаписі зафіксовано достатньо юридично значимих для цієї справи обставин. Зокрема, на відео зафіксовано момент висловлення пропозиції пройти огляд, процес тестування приладом «Драгер» і результат огляду, а також певний час після тестування. На відеозаписі чутно характерний звук розпакування упаковки мундштука (останні чотири цифри назви файлу 0007 тривалістю 2 хвилини 53 секунди), після чого одразу видно, як поліцейський передає прилад «Драгер» із встановленим муднштуком ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що саме момент висловлення ним незгоди з результатами огляду на відео зафіксовано не було. Таку позицію суд вважає стратегією захисту, оскільки на відео зафіксовано, що поліцейський попередив його, що у разі показника «Драгера» більше 0,2 проміле щодо нього буде складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП (файл 0007 тривалістю 2 хвилини 53 секунди). Однак поведінка ОСОБА_1 після появи показника 0,21 проміле за результатами тестування, зокрема наполегливі прохання не складати протокол (час 00:00:49 файл 0008; час 00:00:17 00:00:25 файл 0009), свідчить не про його незгоду з результатами, а про намагання уникнути відповідальності.

Підстави для висновку про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на місці і намагання здобути докази вже після складання протоколу, дає також те, що ОСОБА_1 поїхав до лікарні не одразу після складання протоколу, а лише після спливу певного часу, зокрема, огляд у лікарні було проведено за 13 хвилин до закінчення двохгодинного граничного строку, який встановлено законодавством для забезпечення достовірності результатів огляду. Ці обставини підтвердив у судовому засіданні ОСОБА_1 , зазначивши, що він звернувся в лікарню не одразу, а спочатку поїхав у справах.

Суд відхиляє як недопустимі докази дані наданих захисником висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, який складений наркологом ОСОБА_2 по самозверненню 31.08.2021 о 13 год. 50 хв. і дані наданого захисником відеозапису проведення такого огляду, оскільки цей документ і відеозапис отримані з порушенням порядку, встановленого статтею 266 КУпАП і положеннями згаданої Інструкції № 1452/735, які регулюють правовідносини у справі, що розглядається. Судом не встановлено будь-яких інших підстав для визнання даних цього документа і відеозапису допустимими доказами згідно з іншими законодавчими правилами допустимості доказів.

Зокрема, правилами частини 4 статті 266 КУпАП прямо передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Аналогічні норми містить і згадана Інструкція № 1452/735. Зокрема, пунктом 17 Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» цієї Інструкції передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 20 Розділу ІІІ). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункт 22 Розділу ІІІ).

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099456 від 31.08.2021, який складено уповноваженою собою відповідно до вимог статті 256 КУпАП, повністю підтверджені належними і допустимими доказами, а наведені захисником аргументи не сіють сумніву у суду з приводу доведеності вини ОСОБА_1 .

У матеріалах справи наявна копія посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видано на ім`я ОСОБА_1 і за даними протоколу було вилучено.

За даними довідки ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 20.09.2021 ОСОБА_1 протягом останніх 12 місяців не притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а саме його високого ступеню суспільної шкідливості, з огляду на без альтернативність санкції частини 1 статті 130 КУпАП суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Юлія САЛДАН