КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3860/2021 Головуючий суддя у суді першоїінстанції: Шапутько С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Сізончика І.О., потерпілої ОСОБА_2 та її представника Білобловського С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року провадження за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.01.2021 року о 05 год. 05 хв. по вул. Лаврській, 9 у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті перед поворотом ліворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася у попутному напрямку, тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інтанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року, провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що його позиція судом не врахована; наполягав, що п. 10.4 ПДР України не порушував, оскільки здійснював поворот ліворуч з лівої смуги; також зауважив, що в адміністративному протоколі вказано, що до нього додаються пояснення свідків та відеозапис з нагрудної бодікамери, проте вказані додатки відсутні.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, зокрема, що він не був присутній в суді першої інстанції, захисник отримав копію постанови лише 21.07.2021 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в адміністративних матеріалах відсутні докази, що спростовують його доводи у цій частині.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Сізончика І.О., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника Білобловського С.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серій БД №236393 від 07.01.2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті перед поворотом ліворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що, рухаючись лівою смугою, побачив позаду транспортний засіб «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , увімкнув покажчик повороту ліворуч та, зайнявши крайнє ліве положення, почав здійснювати розворот і одразу відчув удар у задню ліву частину транспортного засобу. Після зіткнення ОСОБА_2 зупинилася, а потім від`їхала від місця зіткнення на декілька метрів і припаркувалася у правій смузі. Зіткнення відбулося на роздільній лінії, на момент зіткнення його транспортний засіб передньою частиною вже знаходився у зустрічній смузі руху, на яку він мав намір виїхати, а транспортний засіб ОСОБА_2 - лівою стороною (переднім та заднім колесами) у зустрічній для неї смузі руху.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що, рухаючись лівою смугою, попереду у своїй смузі руху не бачила жодного транспортного засобу. Автомобіль «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований у правій смузі руху, здійснив різкий маневр та виїхав у ліву смугу руху попереду неї для розвороту; уникаючи зіткнення, вона з`їхала у зустрічну смугу руху через подвійну суцільну смугу, внаслідок чого опинилася переднім та заднім лівими колесами у смузі зустрічного руху, після зіткнення від`їхала і зупинилася у правій смузі руху.

Представник потерпілої Білобловський С.В. підтримав позицію ОСОБА_2 та послався на висновок експерта, який міститься в адміністративних матеріалах, відповідно до якого, порушення ОСОБА_1 п. 10.4 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

Вислухавши у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши докази, наявні у матеріалах справи: протокол, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , схему ДТП (місце зіткнення, місце розташування транспортних засобів після зіткнення, механізм утворення та локалізацію механічних ушкоджень транспортних засобів), - суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що досліджені докази у своїй сукупності свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення п. 10.4 ПДР України, а відтак і відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок експерта є доказом, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Жоден доказ не має наперед встановленої сили і оцінюється судом як окремо, так і в сукупності з іншими доказами у справі.

На думку суду апеляційної інстанції, наявний в адміністративних матеріалах висновок експерта, є неналежним доказом, оскільки у описовій частині висновку вказано, що експертиза проводилася на підставі наданих для дослідження копій адміністративних матеріалів, проте не зазначено яких саме; його дослідницька частина у повній мірі не узгоджується з висновками, зробленими експертом, які у свою чергу, не узгоджуються із дослідженими судом доказами, зокрема зі схемою ДТП.

Твердження потерпілої ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , раптово виник попереду її автомобіля і вона не мала технічної можливості уникнути зіткнення, спростовуються її ж поясненнями про те, що, побачивши «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , вона почала зміщуватися ліворуч у смугу зустрічного руху для уникнення зіткнення, внаслідок чого опинилась лівою стороною - переднім та заднім колесами - на зустрічній смузі руху, що вказує на те, що з моменту виникнення для ОСОБА_2 небезпеки вона мала достатній час подолання відстані, щоб змістити свій транспортний засіб повздовж його осі, тобто мала час, необхідний для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу у разі виникнення перешкоди, виявити яку вона мала об`єктивну змогу.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - скасувати, із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити; строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло