ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 грудня 2019 року , -

У С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, Бричанський район, с. Трибісауци, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.06.2018 виданий ASP, визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у виді конфіскації автомобіля марки «BMW 320 D», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » країна реєстрації Італія, кузов НОМЕР_3 в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 26.10.2019 року о 10 годині 18 хвилини на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску "Россошани-Брічень", митного поста "Кельменці", Чернівецької митниці ДФС, заїхав автомобіль марки "MERCEDES-BENZ Е220", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова, який слідував з Молдови в Україну, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_3 , в якості пасажира слідував громадянин Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт НОМЕР_1 . Під час здійснення митного контролю спрацювало орієнтування Одеської митниці ДФС № 620/15-70-66-22 від 04.04.2019 року.

Згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ було встановлено, що 01.04.2018 року громадянин ЄУНСС: 725/6684/19 Головуючий в суді 1 інстанції: Нестеренко Є.В.

НП: 33/822/580/21 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ст.481 ч.6 КУпАП

Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),(паспорт НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ввіз на митну територію України через автомобільний пункт пропуску «Платонове - Гоянул Ноу» митного поста «Подільськ», Одеської митниці ДФС у митному режимі тимчасового ввезення автомобіль марки «BMW 320 D», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » країна реєстрації Італія, кузов НОМЕР_6 .

Відповідно до ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 МК України.

Однак як в термін до 01.04.2019 року, так і станом на 26.10.2019 року, транспортний марки «BMW 320 D», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » країна реєстрації Італія, кузов НОМЕР_6 , за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №№2612-УШ від 08.11.2018 року, 2725-УШ від 16.05.2019 року, щодо змін до Митного кодексу України громадянин Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений відповідно до ст. 380 Митного кодексу України строк перебування автомобіля марки «BMW 320 D», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » країна реєстрації Італія, кузов НОМЕР_3 , у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України більше ніж на тридцять діб, вчинив порушення митних правил, та скоїв правопорушення передбачене частиною 6 статті 481 Митного кодексу України .

Не погоджуючись з даною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 грудня 2019 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що він не був обізнаний про час та місце розгляду справи, про судове рішення дізнався тільки 17 вересня 2021 року від брокера, який займався підготуванням автомобіля для розмитнення на Україні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що постанова районного суду є такою, що постановлена з порушенням норм права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що станом на квітень 2018 року диспозиція ст. 481 МК України діяла у редакції, яка передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України. Враховуючи те, що положення ч.6 ст.481 МК України набули чинності 22.08.2019 року та вони не мають зворотної дії в часі, а тому на думку апелянта, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

ОСОБА_1 та представник Буковинської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. Крім цього ОСОБА_1 слід поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, як такий, що пропущений з поважних причин.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, про що й зазначається у справах Belletv.France (Белле проти Франції), Judgment inthe case of Ilhan v.Turkey (Ільхан проти Туреччини), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України».

З матеріалів справи убачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що останній був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, оскільки, жодних повідомлень про час та місце розгляду справи апелянту не надсилались, а в матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать про те, що оскаржувана постанова від 03.12.2019р. надсилалась ОСОБА_1 у встановлений законом трьохденний строк.

Що стосується підписки від 26.10.2019 року (а.с.8), в якій ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи, то на думку апеляційного суду її не можна визнати належним повідомленням, оскільки остання складена на українській мові, тоді як ОСОБА_1 є громадянином Молдови і не володіє українською мовою. Що стосується зазначення в ній перекладача - інспектора митниці Чернівецької митниці ДФС Гречаного С.В., то апеляційний суд не вважає цю обставину достатньою, оскільки в матеріалах справи не містяться дані, які свідчать, що дана особа володіє молдавською мовою на належному для здійснення перекладу рівні.

Тому, з метою недопущення порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частина 6 ст.481 МК України передбачає, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Зі змісту ч.1 ст.380 МК України, вбачається, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Станом на 01.04.2018 (день ввозу транспортного засобу на територію України) диспозиція ст. 481 МК України, не передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.

Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Разом з цим, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, а ввезення транспортного засобу відбулося 01.04.2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно положень ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, враховуючи те, що положення ч.6 ст.481 МК України набули чинності 22.08.2019 року та вони не мають зворотної дії в часі, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції, яким притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, слід скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Керуючись ч. 6 ст. 481МК України, ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.12.2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.12.2019 року про притягнення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 481 МК України відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній