Справа № 369/61/21
Провадження № 3/369/1128/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.01.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 505177, 24 грудня 2020 року о 21:00 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольному сп`янінні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 та своєї дружини насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали в висловлюваннях на їх адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підлягає поверненню до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для доопрацювання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також слід звернути увагу на те, що стаття 173-2 КУпАП, в редакції яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення містить 2 окремі частини, кожна з яких містить різні диспозиції та кваліфіковані склади.

При підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, судом встановлено, що поліцейським СРПП Києво-Святошинського ВП ГУ НП старшим лейтенантом поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , даних вимог закону дотримано не було, а саме не вказано за якою частиною ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані дії останнього.

Враховуючи наведене, а саме відсутність посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 505177 від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , на нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, в даному конкретному випадку на частину ст. 173-2 КУпАП, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, які не зазначені в цьому протоколі.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30.05.2013, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Звідси, вказаний вище протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з необхідністю належного оформлення, суд повертає матеріали даної справи про адміністративне правопорушення для доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2, 251, 255, 256, 278, 280, 283 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 505177 від 24.12.2020 року) повернути до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області (вул. Хрещатик, 88, м. Боярка, Київська область, 08150) для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Козак