Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1702/20
Провадження по справі № 3/514/4/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Євгенівка Тарутинського району Одеської області, мешканки будинку АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої на посаді вчителя історії та російської мови Євгенівського НВК, не судимої, заміжньої, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №649900 від 09 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , яка працює на посаді вчителя Євгенівського НВК, з вересня по листопад 2020 навчального року вчинила булінг, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали в тому, що вона систематично принижувала ученицю 5-го класу ОСОБА_2 , внаслідок чого остання боїться та відмовляється від відвідування школи , а саме уроків з історії та російської мови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що вона не погоджується із зазначеним протоколом, вважає адміністративну справу необґрунтованою і такою, що підлягає закриттю в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, та відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що з її точки зору інспектором ЮПСП Тарутинського відділення Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Іскимжи А.І. при складенні протоколу були допущені грубі порушення законодавства, а саме відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП в протоколі остання не зазначила своє ім`я та по батькові, не вказано конкретне місце, час і суть адміністративного правопорушення, не вказано в чому саме полягали конкретні дії психологічного характеру стосовно учениці.

Крім того, в вищезазначеному протоколі не вказані прізвища, ім`я, по батькові свідків факту правопорушення, не зазначена серія та номер протоколу, час та місце складення протоколу, відсутні документи які підтверджують вік ОСОБА_2 , та документи які підтверджують батьківство, також до протоколу додані пояснення які є нечитабельними у зв`язку з нерозбірливим почерком особи яка складала протокол.

Більш того, в протоколі інспектор ОСОБА_3 зазначила, що вона ( ОСОБА_1 ) відмовилась від його підпису, однак ОСОБА_3 вимагала щоб вона поставила свій підпис у чистому бланку протоколу, а також інспектор відмовилась на її вимогу скласти протокол і надати його копію. Протокол складався у її відсутності, вона не знала, що перебуває у статусі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що була позбавлена можливості захищати свої права до моменту розгляду справи в суді.

Крім іншого додала, що інспектором ОСОБА_3 не в повній мірі розкрито об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення, не зазначено які саме дії було вчинено по відношенню до потерпілої.

Також, додала, що вона працює на посаді вчителя Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » Тарутинської районної ради Одеської області вже 26 років, за весь час роботи жодних нарікань з боку батьків та керівництва школи з приводу її поведінки у спілкуванні з дітьми не було, що також підтверджується атестаційними висновками та характеристикою, згідно яких вона відповідає займаній посаді та присвоєній кваліфікаційній категорії « спеціаліст І категорії ». Діти яких вона навчає, приймають участь у олімпіадах з російської мови та літератури та займають призові місця.

Що стосується потерпілої ОСОБА_2 , дійсно вона викладає історію та російську мову у 5 класі Євгенівського НВК. На початку 2020 навчального року вона запропонувала дітям завести та підписати зошити з російської мови, однак ОСОБА_2 не мала при собі зошита, тож їй прийшлось звернутись до класного керівника для того, щоб повідомили батькам, що дівчинка не має зошиту для російської мови, класний керівник дала номер телефону бабусі яка виховує дівчинку, щоб вона самостійно їй зателефонувала. Вона зателефонувала бабусі ОСОБА_4 і на прохання останньої інша дитина дала ОСОБА_2 зошит та вона його підписала і здала, зазначила що ніякого тиску на дівчинку не чинила, навпаки підказувала як потрібно підписати зошити бо в дівчинки низький рівень засвоєння інформації, на підтвердження чого надала в судовому засіданні копії класних журналів з оцінками потерпілої. Більш того, звернула увагу суду на те, що потерпіла постійно відвідує уроки з історії та російської мови та літератури, а також має пропуски і в інші дні коли зазначених уроків немає.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2020 року, бабуся малолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернулася із заявою на ім`я директора Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » ОСОБА_5 в якій посилаючись на те, що вчитель історії та російської мови ОСОБА_1 постійно принижує та ображає її онучку, в результаті чого дівчинка відмовляється відвідувати школу просила провести перевірку стосовно дій вчителя 5-го класу Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » які на її думку підпадають під поняття булінгу (а.с.6).

Так, відповідно до протоколу № 2 від 26.10.2020року засідання комісії з розгляду випадків булінгу Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » Тарутинської районної ради Одеської області уповноваженій особі з питань булінгу ОСОБА_6 та класному керівникові ОСОБА_7 було доручено провести роботу з приводу підтвердження фактів викладених в заяві ОСОБА_4 з приводу цькування по відношенню до її онуки ОСОБА_8 з боку вчителя історії та російської мови ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 3 від 13.11.2020року засідання комісії з розгляду випадків булінгу Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » Тарутинської районної ради Одеської області для об`єктивної оцінки конфліктної ситуації , яка сталася між учителем ОСОБА_1 та ученицею 5 класу ОСОБА_9 було вирішено, що голові комісії ОСОБА_5 необхідно звернутись до відділу освіти з клопотанням про відрядження спеціаліста педагога-психолога на наступне засідання комісії для прийняття остаточного рішення.

Відповідно до протоколу № 4 від 18.11.2020року враховуючи результати перевірки фактів та всіх обставин щодо подій, які наведені у заяві ОСОБА_10 про непедагогічне ставлення вчителя історії та російської мови ОСОБА_1 до її онуки ОСОБА_2 , комісія вирішила, що в діях ОСОБА_1 по відношенню до учениці 5-го класу ОСОБА_8 факти вчинення булінгу мають місце.

Крім іншого було вирішено повідомити про результати розслідування та висновки роботи шкільної комісії по розгляду випадків булінгу ( цькування) Тарутинське відділення поліції Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Інспектором ЮПСП Тарутинського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 на підставі перевірки повідомлення яке надійшло від директора Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » Тарутинської районної ради Одеської області ОСОБА_5 було проведено перевірку за даними фактами та складено відповідну Довідку ( а.с. 58-59).

Із змісту Довідки вбачається, що 25.11.2020року було здійснено виїзд до Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » в складі начальника СП Тарутинського ВП капітана поліції Голяни М.М., інспектора СП Тарутинського ВП лейтенанта поліції Іскимжи А.І., ДОП Тарутинського ВП старшого лейтенанта поліції Бордіяна І.О., ДОП Тарутинського ВП лейтенанта поліції Владикіна С.В., т.в.о. начальника служби у справах дітей ОСОБА_11 , директора центру соціальних служб для сімей та молоді ОСОБА_12 , спеціаліста соціальних служб для сім`ї та молоді ОСОБА_13 та практичного психолога відділу освіти Тарутинського РДА ОСОБА_14 стосовно повідомлення ОСОБА_4 про вчинення булінгу ( цькування ) по відношенню до її онуки ОСОБА_8 вчителем історії та російської мови ОСОБА_1 в ході якого було проведено окремі загальні та індивідуальні бесіди з дітьми 5-9 класів стосовно протидії та попередження булінгу в закладах освіти. З пояснень учнів 5-го класу в якому навчається ОСОБА_15 було встановлено, що після знайомства з вчителем історії та російської мови ОСОБА_1 в них залишились позитивні враження, але коли вони підписували зошити в декого виникли проблеми та було зіпсовано багато зошитів, в зв`язку з тим, що до 5-го класу діти не вивчали російської мови. Зі слів дітей ОСОБА_16 при підписуванні зошитів кричала на них та потім написала на папірці та на дошці як правильно підписати зошит. ОСОБА_15 зіпсувала 8 зошитів. Також, діти розповіли, що вчителька систематично на протязі двох місяців принижувала ОСОБА_17 на перервах та уроках, іноді казала непристойні речі: « засунь свої зошити в одне місце», « краще би ти зошити носила ніж їжу».

З пояснень ОСОБА_4 встановлено, що після першого вересня її онука прийшла додому з позитивними враженнями, але через деякий час бабуся звернула увагу на замкнутість дитини, не бажання йти до школи, під час проводження до автобусної зупинки дівчинка плакала. Після уроків зазирнувши до портфелю онуки знайшла там вісім підписаних зошитів з російської мови, після розмови з дитиною зрозуміла, що під час підписання зошитів дівчинка робила помилки так як раніше російську мову вона не вивчала, а вчитель ОСОБА_1 просила підписувати до тих пір поки не буде помилок. Також після розмови з учнями вона дізналась, що вчителька часто принижує онуку, говорить непристойні речі, внаслідок чого в ОСОБА_18 зник апетит, зі слів бабусі вдома вона відмовляється їсти каже що хоче схуднути.

Практичний психолог провела бесіду з ученицею 5-го класу ОСОБА_9 , під час якої встановлено, що дівчинка не зважаючи на низький рівень навчання із задоволенням відвідує школу окрім середи коли є предмети які викладає ОСОБА_1 . Вчитель не знайшла правильного підходу до дитини та не врахувала психологічні особливості темпераменту учениці. Аналізуючи бесіду та результати діагностики психолог дійшла висновку що дитина потерпає від цькування : - боїться йти на уроки російської мови та історії, втрачає апетит, втрачає інтерес до навчання, тривожно спить, проявляє тривогу та має низьку самооцінку.

Більш того, в ході виїзду було встановлено, що до директора Євгенівського НВК « ЗОШ І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад » із заявою звернулись 33 ( тридцять три) мешканця села Євгенівка , а саме батьки дітей які навчаються в школі, в якій просять прийняти міри до вчителя історії та російської мови ОСОБА_1 , яка постійно вчиняє конфлікти з дітьми, принижує та ображає їх, дозволяє собі ображати батьків при дітях , відправляє до місцевого магазину для купівлі продуктів та інше.

Відповідно до пояснень малолітньої ОСОБА_8 вбачається, що коли вона перейшла до 5-го класу, вона була задоволена, їй сподобалось, перше знайомство з вчителями також пройшло добре. Однак , коли вона стала підписувати зошит з російської мови то зробила помилку, так як вона навчається на середньому рівні, ОСОБА_16 почала кричати і сказала, що в таких зошитах вона писати не буде, вона зіпсувала 8 зошитів і кожного разу вчителька кричала на неї при всьому класі. Після того ОСОБА_16 неодноразово говорила їй щоб вона носила зошити та книжки ніж їжу. Після цього в неї пропав апетит, її сниться ОСОБА_16 як вона стоїть над нею і кричить. Коли вона йде на уроки ОСОБА_19 , то дуже хвилюється, щоб на неї не кричали, бо після того в неї сильно болить голова і вона починає плакати.

На підставі вищенаведеного, 19 грудня 2020 року інспектор ЮПСП Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Іскимжи А.І. відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії АПР18 № 649900 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

З пояснень бабусі дитини ОСОБА_4 наданих під час судового засідання встановлено, що її онука ОСОБА_18 наразі проживає з нею, так дівчинка на відріз відмовляється йти до школи коли є уроки ОСОБА_1 , вона постійно її вмовляє. ОСОБА_18 перейшла до 5-го класу із задоволенням, але після того як почали підписувати зошити і вона зіпсувала 8 зошитів, відмовляється відвідувати школу коли є уроки ОСОБА_1 , оскільки та постійно її принижує при всьому класі. В ОСОБА_18 пропав апетит, оскільки ОСОБА_1 сказала, що краще би ОСОБА_18 носила в школу зошити а не їжу. В дитини комплекс з цього приводу бо є зайва вага. Дитина прокидається вночі, плаче. Зараз дівчинка проходить лікування у психолога.

Психодіагностичне обстеження виявило у ОСОБА_8 емоційні порушення: підвищений рівень тривожності, страх перед вчителем, який блокує всі психічні процеси під час навчання, занижену самооцінку, невпевненість, втрачання інтересу до навчання, втрачання апетиту. Сон став неспокійним, тривожним, неглибоким. Дитина потребує подальшого супроводу психолога.

З пояснень наданих в судовому засіданні понятої ОСОБА_5 , яка є директором Євгенівського НВК, стало відомо, що 09.12.2020 року в її кабінеті у присутності членів комісії розглядалась заява вчителя ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_1 у присутності членів комісії було ознайомлено з рішенням стосовно заяви ОСОБА_4 та запропоновано надати пояснення з цього приводу, а також повідомлено про складання протоколу за вчинене правопорушення. Під час розмови ОСОБА_1 продемонстровано у присутності понятих бланк протоколу та пояснено графи заповнення, після того як ОСОБА_3 почала заповнювати протокол ОСОБА_1 попросилась вийти на декілька хвилин, повернувшись вона відмовилась підписувати будь що, взяла свої речі та направилась до виходу при цьому сказавши « делайте что хотите…» та вийшла.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що її онука ОСОБА_21 є ученицею 5-го класу Євгенівського НВК , неодноразово онука вдома говорила про те, що ОСОБА_1 кричить та ображає ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є класним керівником 5-го класу Євгенівського НВК , що стосується ОСОБА_8 то дівчинка щедра, компанійська. Так ОСОБА_18 зверталася до неї з проханням допомогти, оскільки ОСОБА_16 підвищувала на неї голос через відсутність зошитів, або наявність не тих зошитів, які вона вимагала. До неї також підходила ОСОБА_1 і на підвищених тонах просила розібратися з бабусею та дівчинкою чому в неї нема зошитів. Вона надала ОСОБА_1 номер телефону бабусі, щоб вона сама розказала бабусі які зошити потрібні. Далі бабуся зателефонувала ОСОБА_1 і ситуація із зошитом розрішилася, на прохання бабусі інші дітки поділилися з ОСОБА_18 зошитом. Але після цього все не припинилося, потім ОСОБА_1 бурхливо реагувала на те, що дівчинка не може підписати зошит і все в неї не так.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є методистом з психологічної служби районного методичного кабінету. За своїми функціональними обов`язками відповідає за організацію методичної роботи із практичними психологами та соціальними педагогами а також є уповноваженою особою у відділі освіти з питань домашнього насильства та булінгу. Так, дитина є ученицею 5-го класу, а це період адаптації до нових умов середовища. Одним із кризових періодів є перші місяці навчання у 5- му класі. ОСОБА_18 розповідала, що їй подобається школа, клас, однокласники, вона із задоволенням йде на уроки крім середи , коли є уроки історії і російської мови, які викладає ОСОБА_1 .У ці дні дівчинка відмовляється відвідувати навчальний заклад, тривожна, засмучена, не бажає сідати у шкільний автобус. Зазначила, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_22 вийшла суперечка під час підписування зошитів. ОСОБА_18 допустила помилку, а вчителька почала ображати її та примусила 8 разів підписувати новий зошит. Вчитель не знайшла правильний підхід до учениці та не врахувала психологічні особливості темпераменту учениці та адаптивний період 5-го класу. Вчитель постійно дорікає учениці, що та неспроможна організуватися, звинувачує у некмітливості, незібраності. Вчителька також образила ученицю сказавши: « Краще підручники носи, ніж їжу, тим самим підкреслюючи, що вона має зайву вагу. Після того, ОСОБА_18 почала плакати. Зі слів бабусі відмовляється приймати їжу, погано спить. Дитині було запропоновано намалювати свій страх та скласти казку. ОСОБА_18 намалювала портрет вчительки ОСОБА_19 та розповіла, що вчителька часто їй сниться та ображає словами. Тож, аналізуючи бесіду та результати діагностики в учениці ОСОБА_18 спостерігаються ознаки того, що вона потерпає від булінгу.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, яке стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Відповідно до частини 1статті 19 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р.(редакція зі змінами, схваленими резолюцією50/155Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) (надалі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Згідно з частинам 3, 4 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав Держави учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Статтею 2 Конвенції імперативно встановлено, що держави учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Відповідно до ст. 10 Закону України « Про охорону дитинства » кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівів.

Також, аналізуючи письмові докази, що наявні в матеріалах справи, суд вважає вказані пояснення правдивими, змістовними, логічними та категоричними, крім того, вищевказані факти підтверджуються сукупністю інших зібраних у адміністративній справі доказів та у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 , з вересня по листопад 2020 навчального року вчинила булінг, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали в тому, що вона систематично принижувала ученицю 5-го класу ОСОБА_2 , внаслідок чого остання боїться та відмовляється від відвідування школи, а саме уроків з історії та російської мови, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173 - 4КУпАП.

Під час судового розгляду, ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу на спростування фактичних даних, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів.

Суд погоджується з єдиним доводом ОСОБА_1 про те, що в порушення ст. 254 КУпАП їй не надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, на переконання суду, зазначене не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки її вина підтверджується, окрім протоколу про адміністративне правопорушення і іншими матеріалами справи.

При цьому, дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №649900 від 09 грудня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, встановлено що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в ньому зазначено всі відомості, а саме дата і місце його складення, посада, прізвище , ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, відповідальність; інші відомості необхідні для вирішення справи . Крім цього, в протоколі є посилання на вимоги ст.ст. 59, 63, 268 КУпАП.

Стаття 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Статтею 6 Сімейного кодексу України, встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (стаття 31 Цивільного Кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 173 4 КУпАП булінг (цькування) тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

При визначенні міри адміністративного стягнення суд, відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника судом у відповідності до положень статті 34 КУпАП не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, її майнового стану, постійного місця роботи, суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статтей 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 4 Закону України «Про судовий збір » з правопорушника , необхідно стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 ( чотириста п`ятдесят чотири ) гривні.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173- 4, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст.4 Закону України « Про судовий збір » ст. 6 Сімейного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 2, 10 Закону України « Про охорону дитинства », ст. ст. 2, 3, 4, 19 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 173-4 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

Суддя Н.М. Тончева