Справа № 541/2358/20
Номер провадження3/541/17/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород, гр. України, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , місце роботи не встановлено, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.184 ч. 1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 08 грудня 2020 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2020 серії АПР 633772 вбачається, що в період з 02.11.2020 року по 18.11.2020 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , а саме остання в період з 02.11.2020 року по 18.11.2020 року без поважних причин не відвідувала школу. Відповідальність за дане правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, а сам судовою повісткою, а також за домопомогою смс повідомлення. Про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, N 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 повністю і об`єктивно підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.12.2020 року АПР18 №633772 (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.12.2020 року (а.с.2), та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді попередження у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки це стягнення за встановлених обставин є необхідним і достатнім для перевиховання правопорушника та попередження вчинення нових подібних правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 184, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський