Справа №443/1610/20
Провадження №3/443/4/21
ПОСТАНОВА

іменем України

12 січня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 02.11.2020 о 18 год 03 хв у м. Жидачів по вул. Д.Галицького,70 Львівської області керував транспортним засобом автомобілем «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він не керував транспортним засобом. Він приїхав на автомобілі «Opel Vectra» на АЗС, де його припаркував, після чого пішов пити каву на заправку. Приблизно через 15 хвилин прибули поліцейські, які повідомили йому про порушення ним правил дорожнього руху, а також запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник Геш І.Ю. суду зазначив, що у матеріалах цієї справи відсутні докази керування транспортним засобом під управлінням ОСОБА_1 , про що останній надав пояснення під час складення на нього протоколу, вказавши, що працівники поліції до нього підійшли, коли автомобіль був припаркований, а він перебував на АЗС та пив каву. Ця обставина також підтверджується відеозаписом, який встановлює, що ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль на АЗС «ОККО» 02.11.2020 о 18 год 02 хв та вийшов з нього, направившись до приміщення АЗС, а об 18 год 11 хв до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції та без будь-яких правових підстав працівник поліції вимагав у нього пред`явлення документів та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими водієм не являвся, а відповідно до п.2.9а ПДР саме водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння і саме водії несуть відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Виходячи з вище наведеного, вважає, що працівники поліції, пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння особі в порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, транспортний засіб під керуванням якої вони не зупиняли та яка не перебувала за кермом під час спілкування з поліцейськими, діяли в незаконний спосіб, та з перевищенням службових повноважень. Законом не визначено для поліції «меж свободи» в дотриманні ними встановленого порядку при огляді ними водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вимоги чинного законодавства вони повинні дотримуватись повно, точно, відповідно до їх буквального дослівного змісту, що прямо і недвозначно передбачено ст. 19 Конституції України.

Крім цього, захисник вказав на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. З 01.07.2020 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII. Підпунктом четвертим пунту 1 Розділу І Закону №2617-VIII диспозицію частини 1 статті 130 КУпАП викладено в іншій редакції, в якій виключено як адміністративне правопорушення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, підпунктом 171 пунту 2 Розділу І Закону №2617-VIII Кримінальний кодекс України доповнений статтею 286-1, частиною першою якої передбачена кримінальна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, 17.06.2020 ВРУ прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, яким виключено з пункту 2 Розділу І підпункт 171. При цьому Законом №720-ІХ передбачено, що він набирає чинності з дня набрання чинності Законом №2617-VIII. Але станом на 01.07.2020 Закон №720-ІХ не був підписаний Президентом України та не був опублікований. Виходячи з положень частини 5 статті 94 Конституції України Закон №720-ІХ не набрав і не міг набрати чинності 01.07.2020, оскільки не був опублікований до настання цієї дати. У подальшому Закон №720-ІХ був офіційно опублікований 03.07.2020 у газеті «Голос України». За загальновизнаним правилом закони та інші нормативно-правові акти, днем набрання чинності яких визначений день офіційного опублікування, підлягають застосуванню з дня, наступного за днем такого опублікування. У порушення вимог статті 256 КУпАП суть правопорушення, зазначена у протоколі ДПР18 №186086 від 02.11.2020, не відповідає диспозиції, визначеній частиною 1 статті 130 КУпАП, яка станом на момент складання протоколу та на теперішній час викладена у КУпАП. Відтак інкриміноване ОСОБА_1 діяння станом на момент його вчинення не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в редакції Закону №2617-VIII, тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186086 від 02.11.2020, згідно з яким ОСОБА_1 02.11.2020 о 18 год 03 хв у м. Жидачів по вул. Д.Галицького,70 Львівської області керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

тестом на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 0,71% (а.с.4);

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені підстави проведення такого огляду, ім`я особи, яка проходила огляд, імена свідків, у присутності яких він проводився, а також зазначено його результат 0,71 % (а.с.5);

поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія та його результат 0,71 % (а.с.7, 8).

відео з місця події (міститься на компакт-диску, а.с.10), яке підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також підтверджує час, місце та обставини, за яких було виявлено працівниками поліції Таламу В.В.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео та поясненнями особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Оцінивши здобуті у справі та досліджені у судовому засіданні докази суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою.

Щодо аргументів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника про не керування транспортним засобом ОСОБА_1 і відсутності у нього статусу водія суд зазначає, що такі аргументи є помилковими та повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, за змістом пояснень ОСОБА_1 , він керував транспортним засобом і здійснив зупинку на АЗС, де припаркував автомобіль, після чого пішов пити каву. Ці обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні відео. З пояснень ОСОБА_1 не вбачається, що після зупинки транспортного засобу на АЗС він вживав алкогольні напої. Відсутні і будь-які фактичні дані, які б підтверджували цю обставину. Відтак, по суті наданих ОСОБА_1 пояснень випливає, що перед заїздом на АЗС він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння було підтверджено проведеним оглядом на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер», пройти який ОСОБА_1 погодився добровільно та проти результату якого не заперечував.

Огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з його згоди уповноваженої особою за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» у присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам статті 266 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що з дослідженого судом відео встановлено обставину заїзду ОСОБА_1 автомобілем на АЗС «ОККО», зупинку цього автомобіля (припаркування), а також заїзд на цю АЗС автомобіля патрульної поліції (в якому перебував працівник поліції, який, у подальшому, проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння), що відбувся практично відразу після заїзду на АЗС «ОККО» автомобіля під керування ОСОБА_1 , що свідчить про достовірність доводів поліцейського про виявлення транспортного засобу «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР. Також, суд зауважує, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції, яке відображене на відео, не висловлював жодних заперечень проти аргументів цього поліцейського щодо порушення ним правил дорожнього руху, а саме: невиконання вимог дорожнього знаку 3.21. «В`їзд заборонено».

Відтак, на переконання суду, безпосередньо дослідженими судом наявними у матеріалах справи доказами, у своїй сукупності, беззаперечно встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо аргументів захисника про те, що стаття 130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Водночас стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

У результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі Закон №2617-VIII) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону №2617-VIII Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон №720-IX) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону №2617-VIII виключений.

Також, нормою підпункту 2 пункту 117 Закону №720-IX підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону №2617-VIII виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закон №720-IX цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом №720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію статті 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Відтак, зазначені аргументи захисника суд вважає безпідставними.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів