Справа № 645/7279/20
Провадження № 3/645/156/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання Кононенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

29.11.2020 року о 17 год. 50 хв., за адресою: м.Харків, на перехресті пр-т Тракторобудівників та вул. Немишлнська, ОСОБА_1 , керуючи незареєстрованим квадроциклом «HAMER» на порушення п. 10.2, 2.3 Б ПДР, виїжджаючи з прилеглої території не надав перевагу у русі автомобілю марки «DAF XF 460 FAR», державний номер НОМЕР_1 , що рухався по дорозі, здійснив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Окрім того, 29.11.2020 року о 17 год. 50 хв. керуючи не зареєтрованим транспортним засобом VIN BM НОМЕР_2 на перехресті вул. Немишлянська та пр-т Тракторобудівників в м.Харкові, ОСОБА_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом «DAF XF 460 FAR», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога в КНП ХОРОНД, за адресою: м.Харків, вул. Шевченка, буд. 26 та на пристрої газоаналізатора «Drager Alcotest 6810»на що водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 2.5 ПДР України.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 року адміністративні справи № 645/7279/20 (провадження № 3/645/2470/20) та №645/7280/20 (провадження № 3/645/2471/20) відносно ОСОБА_1 , об`єднано в одне провадження з присвоєнням їм номера № 645/7279/20 (провадження № 3/645/2470/20).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив суду, що вказаний квадроцикл він придбав сину, який залишив його у друга. Оскільки його син попросив перегнати квадроцикл додому, ОСОБА_1 , дійсно керував ним. Перетинаючи проїжджу частину по пішохідному переходу став учасником ДТП, проте це водій автомобілю DAF здійснив наїзд на нього в результаті чого квадроцикл отримав механічні пошкодження, а сам ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 пояснив суду, що підчас перетину пішохідного переходу він керував квадроциклом, не спішувався, а водій автомобілю DAF не побачив його на пішохідному переході, оскільки зупинився перед пішохідним переходом не на стоп-лінії. ОСОБА_1 не заперечував, що керував квадроциклом у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився оскільки вважає, що вказаний транспортний засіб, в розумінні ПДР України не є транспортним засобом, оскільки не підлягає державній реєстрації, а потужність його двигуна складає 1,2 кВт.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив суду, що 29 листопада 2020 року він знаходився за місцем свого мешкання, йому зателефонував його напарник ОСОБА_2 який повідомив, що став учасником ДТП та попросив приїхати на місце ДТП. Приїхавши на місце ДТП ОСОБА_3 побачив автомобіль DAF та квадроцикл, на автомобілі було пошкоджено фару, бампер та крило. Співробітниками поліції ОСОБА_3 було запропоновано стати понятим при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . У його присутності ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на стан сп`яніння.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , які надані співробітникам поліції, ОСОБА_2 рухався на автомобілі DAF XF 460 FAR, державний номер НОМЕР_1 по пр-т. Тракторобудівників від перехрестя Масельського в м.Харкові. Зупинився на перехресті пр-ту Тракторобудівників та вул. Немишлянській на червоний сигнал світлофору, після чого розпочав рух та почув удар в праву сторону автомобіля, зупинився та вийшов з автомобіля. ОСОБА_2 побачив квадроцикл, яким керував чоловік в стані алкогольного сп`яніння з запахом алкоголю з порожнини рота (а.с.3).

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.10 ПДР України надано визначення термінам, що наведені у цих Правилах. Так, відповідно до п.1.10 ПДР України:

пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу;

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що керував квадроциклом з потужністю двигуна 1,2 кВт, який він купив для свого сина, тому вказаний квадроцикл не відноситься до транспортних засобів, проте доказів на підтвердження вказаних слів суду не надав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вказаний квадро-цикл підпадає під ознаки, які передбачені п.2.13 ПДР України, і є транспортним засобом в розумінні ПДР України. Окрім того, притягуваний не заперечував того, що рухався на транспортному засобі по пішохідному переходу, перетинаючи проїжджу частину. Вказані дії також не відповідають вимогам ПДР України, оскільки пішохідний перехід призначено для руху пішоходів, а не транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Згідно з п 2.3 Б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;,

Відповідно до 10.2 ПДР виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І Інструкції).

Пунктом 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Такий огляд відповідно до п. 7 розділу І Інструкції проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, якщо вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, і так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні було досліджено DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо виявлення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , залучення понятих, роз`яснення порядку проходження огляду та пропозиції у встановленому законом порядку провести огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 148421 та серії ДПР 18 № 519515 від 29.11.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2020 року, DVD-диском з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів з боку ОСОБА_1 . Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, дані відеозапису та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.

Суд вважає, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 148421 та серії ДПР 18 № 519515 від 29.11.2020 року працівниками поліції не було допущено неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій ОСОБА_1 при вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Окрім того, Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України (далі КК України) та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Законом України від 17.06.2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII, а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Законом № 2617-VIII (до 01.07.2020 року), КУпАП передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: з 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діяння криміналізовано шляхом доповнення Кримінального кодексу України статтею 286-1; а з 04 липня 2020 року такі діяння знову кваліфікується за статтею 130 КУпАП.

Так як ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 29 листопада 2020 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин. У відповідності до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП перелічені докази, безпосередньо досліджені судом є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує характер та підвищену небезпеку вчинених правопорушень, особу винного, ступінь його вини.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200,00 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент вчинення правопорушення складало 454,00 грн (чотириста пятдесят чотири гривні).

Керуючись ст.ст.124, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисячі двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови проголошено 13.01.2021 року.

Суддя