Єдиний унікальний номер: 378/804/21
Провадження № 3/378/373/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розгля-нувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 31 жовтня 2021 року, близько 15 години 10 хвилин, по вул. Лисогірська, в с. Розкішна, керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 вину свою визнав, пояснивши, що 31 жовтня 2021 року після вживання 400 гр. горілки керував автомобілем у с. Розкішна, де був зупинений працівниками поліції, на пропозицію яких в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,62%.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9А ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме,

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 508197 від 31 жовтня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, свідками, та безпосередньо ОСОБА_1 , де він зазначив, що випив 400 гр. горілки і з протоколом згідний (а.с. 1);

- роздруківкою письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» Алкотест ARBL 0625 та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких проба позитивна 1,62 % (а.с. 2, 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4)та поліцейського СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП Стрельнікова М.А. від 15 листопада 2021 року (а.с. 16), згідно яких ОСОБА_1 31 жовтня 2021 року, о 15 год. 20 хв. в їх присутності на вимогу працівників поліції пройшов огляд стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав результат 1,62 %;

- даними відеозапису з місця події на оптичному диску (а.с.5), відповідно до якого зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем та в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,62 %.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Звертаю увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких ОСОБА_1 31 жовтня 2021 року, близько 15 години 10 хвилин, по вул. Лисогірська, в с. Розкішна, керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Частинами 1, 2 ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу (в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк.

Суддя Т. Н. Скороход