Провадження № 3/369/117/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.01.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю прокурора Звягінцевої М. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 225, ОСОБА_1 , обіймаючи з 19 лютого 2015 року по 14 серпня 2018 року посаду майстра лісу Приміського лісництва державного підприємства «Київське лісове господарство» Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, будучи посадовою особою державної лісової охорони, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 цього Закону та пп. 3 ч. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, 28 травня 2019 року подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та зауважила, що останній раніше декларації неодноразово подавав, оскільки з 2015 року працював на посаді майстра лісу та є особою на яку поширюється дія Закону, відповідно суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, був ознайомлений з вимогами та термінами подачі декларації, в зв`язку з чим просила накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції відповідної статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вчасно не зміг подати декларацію, оскілки ключ з електронним цифровим підписом було втрачено та для його відновлення потрібен був час, що і стало причиною вчасного неподання декларації. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виходить з наступного.

Відповідно до наказу ДП «Київське лісове господарство» № 98-к від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади майстра лісу Приміського лісництва за власним бажанням.

Відповідно до пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до ст. 1 вказаного вище Закону суб`єкти декларування особи зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади майстра лісу Приміського лісництва ДП «Київське лісове господарство», являючись особою на яку поширюється дія Закону, відповідно будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією зобов`язаний був у наступному році, після припинення діяльності, подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік. Тобто, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію після звільнення до 01 квітня 2019 року.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування лише 28 травня 2019 року, тобто із пропуском встановленого законом строку. Доказів поважності причин неподання ним у визначений законом строк, тобто до 00:00:00 год. 01 квітня 2019 року у судовому засіданні ОСОБА_1 не було надано.

Судом встановлено, що об`єктивною причиною, яка перешкодила ОСОБА_1 подати декларацію у встановлений строк є втрата особистого цифрового підпису та необхідність певного проміжку часу для його відновлення. Разом з тим, ОСОБА_1 знаючи про необхідність подання відповідної декларації та втрату особистого електронного цифрового підпису мав достатньо часу для завчасного звернення до органів ДПС для відновлення електронного цифрового підпису.

Згідно з даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), ОСОБА_1 лише 28 травня 2019 року подав декларацію після звільнення особи, тоді коли повинен був подати вказану декларацію не пізніше як, до 00:00:00 год. 01 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності та поясненнями ОСОБА_1 .

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не поставився серйозно до виконання обов`язків, передбачених Закону, що призвело до несвоєчасного без поважних на те причин, подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, є вчинення правопорушення вперше та щире каяття у вчиненому.

Також суд враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено, що ОСОБА_1 мав на меті уникнути фінансового контролю, через неправильне розуміння вимог Закону, суспільна шкода від його дій відсутня. Такі обставини на переконання суду суттєво знижують ступінь відповідальності ОСОБА_1 .

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частина 2 ст. 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 , наслідки та ставлення останнього до вказаних дій, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних що характеризують особу, відсутність суспільної шкоди внаслідок вчиненого діяння, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 33-35, 172-6 ч. 1, 283, 284 ч. 2, 289, 294 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 225 від 14.08.2020 року) на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі на цій підставі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак