Справа № 643/7344/21
Провадження № 3/643/2303/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

12.04.2021 року о 00 год. 00 хв. у м. Харкові по пр. Ювілейний, буд. 67 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ХОНД) відмовився в присутності двох свідків.

ІІ. Процесуальні дії.

На адресу Московського районного суду м. Харкова надійшли пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 повідомляє, що 12.04.2021 року біля 01:00 години ночі він вийшов із сестрою і дружиною забрати речі сестри з автомобіля та викликали таксі. Під час спілкування виникла сварка з сестрою, внаслідок чого остання викликала працівників поліції. Через деякий час під`їхав екіпаж патрульної поліції та під час спілкування з ОСОБА_1 , без пояснення причин, не реагуючи на його пояснення, на одних припущеннях, більше години спонукали ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відвезли до наркодиспансеру, де також спонукали пройти огляд на стан сп`яніння, для чого запросили двох свідків. ОСОБА_1 наголошує, що він не керував транспортним засобом, його ніхто не зупиняв, що можуть підтвердити його дружина, мати та сестра. Відмова від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння зумовлена тим, що він не керував транспортним засобом, а тому в нього не було обов`язку проходити огляд. З урахуванням зазначеного просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 26.10.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 просить справу закрити та повідомляє, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його оговорили, оскільки у нього з їх друзями відбувся конфлікт.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання про виклик свідків.

ІІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 12.04.2021 року о 00 год. 00 хв. він не керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому він дійсно спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але по дорозі до медичного закладу він зрозумів, що він не зобов`язаний його проходити, оскільки не був водієм, у зв`язку з чим від проходження огляду відмовився. При цьому працівникам поліції він повідомив, що він не керував транспортним засобом та у нього відбувся конфлікт за адресою пр. Ювілейний, буд. 67 у м. Харкова із сестрою, крім того у той вечір його хтось побив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , 12.04.2021 року вона разом із ОСОБА_1 знаходились у гостях у матері її чоловіка за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, вночі вона із чоловіком вийшли на вулицю, щоб забрати речі його сестри із автомобіля. У цей момент у її чоловіка із сестрою виник конфлікт, свідками якого стали молоді люди, які перебували поряд, та які не вірно все зрозуміли та викликали поліцію. Сестру забрала мама, після чого приїхала патрульна поліція та попрохала у ОСОБА_1 документи для встановлення особи. Він надав своє водійське посвідчення, після чого вони поїхали до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому вона зазначила, що її чоловік автомобілем не керував, вони хотіли скористатися послугою «тверезий водій», проте не встигли, оскільки приїхала патрульна поліція.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він працює таксистом, 12.04.2021 року приблизно о півночі його зупинили працівники поліції за адресою: м. Харків, вул. Шевченка та попросили бути свідком при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння. У його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого він підписав пояснення, що особа відмовилась від проходження огляду, при цьому він звернув увагу, що чоловік вів себе некоректно, шатався та був не адекватний.

IV. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративні правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

V. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.04.2021 серії ДПР 18 № 524116, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД»;

- поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка зазначила, що знаходилась на вулиці біля буд. № 67 по пр. Ювілейному у м. Харкові, вона разом із друзями о 23:50 год. 11.04.2021 року побачила, що під`їхав автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з торця будинку (1-й під`їзд), за кермом якого був чоловік, який вискочив із-за керма та почав бити жінку, яка як потім з`ясувалося його сестра. Вони підбігли розборонити їх, чоловік поводився агресивно, неадекватно, можливо знаходився під дією алкогольних чи наркотичних засобів. Неодноразово сідав за кермо авто, намагався їхати, поведінка була незрозумілою. Після того як під`їхала патрульна поліція, та після з`ясування обставин, що він керував вищевказаним автомобілем можливо під дією алкогольних чи наркотичних засобів, в її присутності чоловікові (водію авто Шкода НОМЕР_1 ) патрульними поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер на місці при свідках, останній у їх присутності від огляду відмовився та погодився пройти огляд у лікаря-нарколога;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 12.04.2021 року приблизно о 00:00 год. за адресою м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 67 він відпочивав зі своїми знайомими біля будинку та побачив, що під`їхав автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов водій та почав сваритися зі своїми нібито родичами, після чого вони підійшли щоб заспокоїти їх, на що водій вищевказаного автомобіля почав кидатися, поводити себе неадекватно, після чого почав сідати до автомобіля і хотів їхати з місця, але вони стали перед автомобілем і чекали наряд поліції. Водій мав ознаки алкогольного сп`яніння. Після того, як приїхав наряд поліції та запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

- рапортом працівника поліції від 12.04.2021.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом суд до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю вищевказаних доказів, які досліджені судом під час судового розгляду.

Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_4 , суд вважає їх такими, що спрямовані на пом`якшення становища ОСОБА_1 , так як вони не узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд також приймає до уваги і ту обставину, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_1 , якій властиво бажання допомогти рідній людині, а тому не приймає їх до уваги як такі, що не узгоджуються з іншими доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його оговорили суд до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять доказів їх упередженості, а ОСОБА_1 цей факт не довів.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Оцінюючи інші доводи особи, яка притягається до відповідальності, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

VI. Накладення стягнення за адміністративні правопорушення.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІI. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко