Справа №588/1703/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/79/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника Тимошенка С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Тимошенка С.А. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий водієм у ПП ОСОБА_2 , зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 02.10.2020 року о 09 год. 50 хв. у с. Рябина Великописарівського району Сумської області по вул. Лугова керував автомобілем DAF номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування на факт сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник Тимошенко С.А. подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2020 року скасувати через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а провадження відносно ОСОБА_1 просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи, немотивовані та не ґрунтуються на вимогах закону. Дійсно 01.10.2020 року ОСОБА_1 на автомобілі марки DAF номерний знак НОМЕР_1 приїздив у с. Рябина Великописарівського району Сумської області до елеватора, там в автомобілі чекав ранку щоб отримати вантаж, далі 02.10.2020 року ОСОБА_1 заїхав на ваги, однак від ОСОБА_3 дізнався, що навантаження відмінили, повернувся до авто, почав рухатись, розвертатись і там його зупинила поліція, оскільки він порушив правила ПДР України при маневрі повороту. В ході сперечань, поліція почала його звинувачувати у керуванні авто в стані алкогольного сп`яніння, на що він категорично заперечив. Напруга конфлікту зростала, поліція пропонувала йому на автомобілі DAF проїхати в лікарню для проходження огляду, однак оскільки він не має права на цьому автомобілі порушувати маршрут, ОСОБА_1 просив поліцію провести огляд або ж на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, або ж поїхати в лікарню на їх авто. Поліція відмовила, оскільки «Драгера» у них не було. Тоді один з поліцейських складав протокол, а інший пішов за свідками. Не дочекавшись свідків, із застосуванням відео фіксації, поліція пропонувала йому пройти огляд. Після того, як протокол склали прийшла свідок ОСОБА_3 , їй повідомили про обставини справи, на що вона заперечила, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки розмовляла з ним і запаху алкоголю від нього не чула. Пояснення підписала, однак їх не читала бо їй не дали такої можливості. Іншого свідка ОСОБА_4 , поліція зупинила, повідомила про обставини події, він поставив свій підпис та не затримуючись поїхав у своїх справах. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось та інші заходи забезпечення адміністративного правопорушення поліцією не вживались.

З огляду на викладене захисник переконаний, що поліція порушила порядок проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на місці зупинки транспортного засобу пройти такий огляд йому не пропонувалось, а в заклад охорони здоров`я у ОСОБА_1 вимагали їхати на його авто. Відмова ОСОБА_1 відбувалась без свідків, пояснення яких написані поліцією без доведення свідкам їх змісту. Крім цього, захисник звертав увагу на відсутності акту огляду, а долучені до протоколу відео вважав не належним доказом, оскільки воно містить часткові записи, без повної і достатньої інформації. Щодо вказаних ОСОБА_1 в протоколі письмових пояснень «вчора випив пиво», то вони безпідставні, оскільки їх писала поліція, а не ОСОБА_1 , він лише ставив у протоколі свої підписи, при цьому зміст протоколу йому не оголошували, його не читав, а надана йому копія не якісна. Більше того, сам протокол не належний доказ, оскільки складений без наявності на те правових підстав, зокрема через відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Тимошенка С.А., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 213872 від 02.10.2020, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4, 5);

- диском з відеофайлами, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 02.10.2020 року о 09 год. 50 хв. у с. Рябина Великописарівського району Сумської області автомобілем DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також факт відмови ОСОБА_1 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 8).

Досліджені матеріали відео апеляційний суд, попри доводи сторони захисту про їх неналежність як доказу, вважає допустимим і належним доказом вини ОСОБА_1 та не вбачає підстав йому не довіряти.

Також, судом першої інстанції було допитано і свідка ОСОБА_3 яка в суді першої інстанції вказувала, що живе поряд току. ОСОБА_1 вже не один раз був на току. Вранці 02.10.2020 вона відчинила тік. ОСОБА_1 вже чекав завантаження. Йому дозволили заїзд на ваги. Він заїхав, але потім завантаження відмінили і він виїхав з току. Через 20 хв. до них підійшов працівник поліції і повідомив, що зупинили п`яного водія. Вона прослідувала з працівниками поліції. Коли підійшли на місце то побачила, що зупинили ОСОБА_1 . Вона повідомила працівникам поліції, що той не може бути п`яним бо нещодавно він заїжджав на ваги і від нього вона не почула запаху алкоголю. Пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні в с. Писарівка. ОСОБА_5 просив пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Її записали як свідка у протоколі. Пояснення писав працівник поліції, а вона лише підписала ці пояснення не читаючи їх бо не дали такої можливості.

При цьому, пояснення свідка ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_1 просив пройти огляд на місці зупинки, як суд першої інстанції так і апеляційний суд вважає сумнівними, оскільки вони спростовуються матеріалами дослідженого відео, з якого прямо вбачається, як факт керування ОСОБА_1 автомобілем, факт зупинки, зафіксовано запитання працівника поліції до ОСОБА_1 чи вживав він спиртне, на що той повідомив тим, що дійсно пив пиво, факт пропозиції поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що той, відповів відмовою.

Крім цього, як правильно вказав суд першої інстанції, що також відповідає матеріалам повторно дослідженого судом апеляційної інстанції відео, доводи ОСОБА_1 , про те, що він просив надати Драгер для перевірки стану сп`яніння спростовуються відеозаписом на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та разом з тим, не зафіксовано такого прохання ОСОБА_1 . Також на відеозаписі зафіксовано процедуру роз`яснення працівниками поліції свідкам про обставини правопорушення допущеного ОСОБА_1 , зокрема про те, що він взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 213872 від 02.10.2020 у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив, що вчора випив пляшку пива і відмовляється від освідування. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками сторони захисту про порушення поліцією порядку пропозиції водію пройти огляд.

Оскільки ОСОБА_6 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, чи не об`єктивного розгляду справи, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Щодо інших доводів апеляційної скарги захисника, що фактичних обставин справи, які на його переконання не відповідають дійсності тим, що викладені у судовому рішенні, то апеляційний суд вважає їх надуманими, з тих підстав, що вони суперечать матеріалам відео та іншим матеріалам провадження в своїй сукупності.

Так, твердження апелянта про те, що свідок ОСОБА_3 підписала пояснення не читаючи їх, то апеляційний суд звертає увагу на те, що в цих поясненнях міститься як підпис ОСОБА_3 так і її власноруч написана фраза «записано вірно». Щодо пояснень іншого свідка ОСОБА_4 , то їх апеляційний суд також вважає допустимим доказом вини ОСОБА_1 . Обґрунтованих підстав їм не довіряти сторона захисту не навела.

Щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду, то вказана обставина пояснюється тим. що від проходження такого огляду водій відмовився.

Факт того, що поліцією у ОСОБА_1 не вилучено посвідчення водія, то він не спростовує факту порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Твердження захисника про те, що поліція в протоколі писала пояснення замість водія спростовуються матеріалами відео та змістом цього ж протоколу де візуально встановлено те, що почерк пояснень відрізняється від того почерку, яким заповнений протокол.

Щодо висновків захисника про те, що ОСОБА_1 не відомий зміст складеного відносно нього протоколу, оскільки його зміст йому не оголошували, сам він його не читав, а надана копія не якісна, то вказані обставини суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки протокол містить підписи водія ОСОБА_1 які свідчать про те, що в нього була можливість ознайомитись зі змістом складеного відносно нього документу. Більше того, з матеріалів відео встановлено, що суть правопорушення ОСОБА_1 роз`яснювалась.

Також, апеляційний суд відноситься критично до доводів сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, оскільки той прямо вказував, що пив пиво та не заперечував того, що ознаки сп`яніння у нього дійсно наявні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги захисника в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Тимошенка С.А. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.