Справа № 136/1949/20
провадження №3/136/1050/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника Липовецького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої ПП « ОСОБА_1 », проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №539159 від 21.12.2020 слідує, що 21.12.2020 о 17:40 год., по АДРЕСА_1 , в магазині «Продукти» ОСОБА_1 , будучи власником магазину виконувала обов`язки продавця та обслуговувала покупців без засобів індивідуального захисту, а саме без респіратора чи захисної маски, що закривають рот і ніс, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила пп. 3 п. 14, пп.2 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженою на складання протоколу особою за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні підтвердження. Заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала, у зв`язку із чим відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані в справі докази, суд дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ст.44-3 ч.1 КУпАП в редакції чинній на час складання протоколу (21.12.2020) передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана стаття є банкетною та відсилає до інших нормативно правових актів, що регулюють питання щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

У п.2 п.п.14 п.п.п.2, 3 Постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», визначено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Постанова набрала чинності з 12.12.2020.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст.251 КУпАП визначено поняття доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи надано лише протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків,передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України,державні,комунальні таінші підприємства,створені відповіднодо цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність матеріали справи не містять.

Суд не може взяти до уваги письмові пояснення особи, яка притягується до відповідальності, що додані до протоколу, оскільки вони не були предметом безпосереднього дослідження судом в судовому засіданні.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь яких інших доказів, в розумінні ст.251 КУпАП.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Зважаючи на викладене, суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що такий протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП.

Відсутність хоча б однієї із складових складу правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3 ч.1, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С. В. Шпортун