Справа № 504/3865/20
Номер провадження 3/504/106/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, освіта середня, працюючої адміністратором готельно-ресторанного комплексу «Замок Мастара», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 04.11.2019р. органом 5116, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2020р. поліцейським СРПП №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Калініченко О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №645564, згідно якого 14.11.2020р. біля 20 год. ОСОБА_1 , будучи адміністратором готельно-ресторанного комплексу «Замок Мастара» (Одеська область Лиманський район с.Фонтанка вул.Гоголя, 23 «а» перебуваючи на своєму робочому місці, здійснювала прийом відвідувачів під час дії «карантину вихідного дня»,чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), відповідальність за що передбачено ст.44-3 КУпАП.

Згідно ст.268 КУпАП,справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судом було здійснено виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 12.01.2021р., згідно місця її проживання, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким вона ознайомлена під підпис, а також в телефонному режимі, що підтверджено відповідною довідкою секретаря судових засідань. Проте, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання, не з`явилася, надавши заяву в якій зазначила, що з протоколом згодна, вину визнає, щиро кається та просить розглянути справу без її участі. Справу просила закрити за малозначністю у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У зв`язку із чим суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №645564 від 14.11.2020р., з власноручних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не знала, що діє карантин вихідного дня;

-даними рапорту Лиманського ВП ГУНП в Одеській області №16360 від 14.11.2020р.;

-рахунком готельно-ресторанного комплексу «Замок Мастара» №43379 від 14.11.2020р. 20:08 год., стіл №7 на суму 29 грн. за каву;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.11.2020р.:

-довідкою Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 16.11.2020р.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України встановлено карантин.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 в редакції чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме підпункту 1 пункту 15, Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП ( в ред. станом на дату вчинення правопорушення), а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Однак, згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10.09.2010 у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п.38 Рішення Великої Палати від 29.03.2006 у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12.12.2012 у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26.10.2000 засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24.07.2012 у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

Судом враховується, що при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Таким чином, на думку суду, будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, те, що дії останньої не спричинили будь-яких матеріальних збитків, суддя приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, тому вважає можливим справу закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 23, 33-35, 283, 284 ч.1 п.3, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан