Єдиний унікальний номер 725/7932/21
Номер провадження 3/725/4354/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року м.Чернівці
Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини, у військовому званні лейтенант, -

ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення ЛВХ №210 від 10.11.2021 року складеного за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Відповідно до ст.ст. 11. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями та зобов`язують свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.
Статтями 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно -правових актів. Він зобов`язаний знати стан справ у дорученому йому підрозділі.
Положеннями статті 96 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що начальник служби пально-мастильних матеріалів є прямим начальником особового складу служби пально-мастильних матеріалів, він зобов`язаний: перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність та якість пального, спеціальних рідин у підрозділах і на складі полку, а також наявність та стан технічних засобів служби; організовувати правильну експлуатацію технічних засобів служби, роботу пов`язану з прийманням, зберіганням і видачею підрозділам пально-мастильних матеріалів, спеціальних рідин і технічних засобів, а також роботу пунктів заправлення, забезпечуючи при цьому проведення заходів пожежної безпеки і виконання вимог безпеки.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2021 №25 лейтенанта ОСОБА_2 призначено на посаду начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини.
Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 07.07.2021 року по 05.11.2021 року було проведено перевірку порядку обліку, зберігання, видачі та списання пально-мастильних матеріалів у військові частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідальним за діяльність служби пального та мастильних матеріалів тилу у військовій частині НОМЕР_1 на момент проведення перевірки був лейтенант ОСОБА_2 .
В ході проведення перевірки виявлено ряд порушень в діяльності служби пального і мастильних матеріалів, а саме: на складі пально-мастильних матеріалів за обліком рахується непорушний запас та пальне поточного забезпечення, однак виявити нестачу (надлишок) або ж наявність вищевказаного пального (непорушного запасу) є не можливим, оскільки в порушення вимог наказу Міністерства оборони України №6т від 13.05.2016 (ТАЄМНИЙ) посадові особи військової частини НОМЕР_1 зберігають непорушний запас пального в резервуарах де знаходиться пальне для повсякденної діяльності, що є грубим порушенням зберігання непорушного запасу пального. При цьому, непорушний запас пального повинен зберігатися в окремих від пального призначеного для повсякденної діяльності. Видача пального з непорушних запасів може видаватися лише за вказівкою вищого командування.
Також, під час здійснення замірів пально-мастильних матеріалів було з`ясовано, що дизельне пальне різних марок (ДП «Л» К5 сорт С, ДП Л Євро 5 ВО (марковане)), (ДП арк. Євро 5ВО (марковане), ДП арк. Євро 5 ВО) зберігаються в одному резервуарі, що унеможливлює достовірну видачу одного виду палива та подальшого його списання з обліку у військовій частині.
В порушення пункту 7 розділу XVIII наказу МОУ від 17.08.2021 №440 щомісячне зняття залишків пального в баках машин (агрегатах) підрозділів не проводилось з червня 2021 року, що в свою чергу призвело до розбіжностей між обліковими даними служби ПММ військової частини та фактичною наявністю пального в баках машин, а саме:
?2 десантно-штурмова рота: розбіжність становить нестачу 424 кг. дизельного палива;
?рота вогневої підтримки: розбіжність становить нестачу 349 кг. автомобільного бензину;
?взвод матеріального забезпечення: розбіжність становить нестачу 192 кг. автомобільного бензину та 296 кг. дизельного палива.
Таким чином, за змістом вказаного протоколу, лейтенант ОСОБА_2 неналежно виконав свої службові обов`язки, визначені ст.ст. 11, 16, 96 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України через несумлінне ставлення до них, а саме:
?не організував роботу для своєчасного та точного ведення обліку служби пально-мастильних матеріалів, а саме пального;
?формально перевіряв наявність пального та його якість;
?здійснював зберігання непорушних запасів пального в одних резервуарах разом з пальним для повсякденної діяльності.
Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також: виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 cm. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Таким чином, визначення особливого періоду, наведеного в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не суперечить визначенню, наведеному у Законі України «Про оборону України», а лише містить ширше визначення цього поняття.
17 березня 2014 року виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №303/2014, який затверджено Законом Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.
Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VII «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме, 18 березня 2014 року.
Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період.
Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України №1240- VII від б травня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію.
Закон України №№1240- VII від б травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року.
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.
Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.
Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного у дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
У силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.
У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився. Також: 08.04.2014 року згідно мобілізаційного розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України військова частини НОМЕР_2 переведена на штат воєнного часу та з травня 2014 року по теперішній час приймає участь у виконанні завдань в зоні проведення АТО та ООС на території Донецької та Луганської областей.
З огляду на наведене, у вказаному протоколі йде мова про те, що лейтенант ОСОБА_1 , в період з 07.07.2021 року по 05.11.2021 року, на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , будучи військовою службовою особою начальником служби пального та мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 неналежно виконав свої службові обов`язки, які повинен був виконати за своїм службовим становищем, хоча мав реальну можливість належним чином їх виконати, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що був призначений на посаду начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частин НОМЕР_1 04.02.2021 року та здійснював зберігання непорушних запасів пального в одних резервуарах разом з пальним для повсякденної діяльності в такому порядку, який існував до його призначення. Крім того, саме внаслідок його діяльності було виявлено нестачу дизельного пального та бензину, при цьому причин виникнення такої нестачі не пояснив.
З матеріалів справи вбачається, що в період часу з 07.07.2021 року по 05.11.2021 року було проведено перевірку порядку обліку, зберігання, видачі та списання пально-мастильних матеріалів у військові частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за наслідками якої встановлено, нестачу палива, а саме: 2 десантно-штурмова рота: розбіжність становить нестачу 424 кг. дизельного палива; рота вогневої підтримки: розбіжність становить нестачу 349 кг. автомобільного бензину; взвод матеріального забезпечення: розбіжність становить нестачу 192 кг. автомобільного бензину та 296 кг. дизельного палива.
За змістом протоколу, вказана нестача виникла внаслідок недбалого ставлення саме ОСОБА_1 до свої обов`язків, натомість у матеріалах справи відсутній відповідний акт службового розслідування за наслідками його встановлено, що саме в період виконання останнім своїх обов`язків, а саме з 04.02.2021 року по час перевірки було вчинено дії, що призвели до нестачі палива.
Крім того, слід зазначити, що ст. 425 КК України передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, в даному випадку істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається шкода, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками за тієї самої умови вважається шкода, яка в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Натомість, матеріали справи не містять доказів щодо розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок виявленої нестачі дизельного палива та бензину та чи є така шкода істотною.
Відсутність вказаних відомостей унеможливлює встановити відсутність у виявленому діянні факту кримінального правопорушення.
Крім того, ст. 425 КК України передбачено відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.
Відсутність відомостей про результати службового розслідування за виявленим фактом нестачі палива унеможливлює встановлення обставин при яких відбулась нестача пального та відповідно судом ставиться під сумнів відсутність в діянні ознак кримінального правопорушення.
Варто зауважити, що згідно матеріалів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, підставою його складання саме відносно ОСОБА_1 став факт його перебування на посаді начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини, у військовому званні на момент проведення перевірки, натомість будь-які належні та допустимі докази, що саме його дії призвели до втрати дизельного палива та бензину у встановлених перевіркою обсягах, матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Оскільки, особливою частиною КК України передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду та викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем, а матеріали справи не містять відомостей на підставі яких в даному випадку виключається наявність складу кримінального правопорушення по факту виявленої нестачі дизельного палива та бензину, дану справу слід направити в прокуратуру з метою перевірки наведених обставин на наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення.
Відповідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 33,34,35, 253, 283, 284, 285, 294, 172-15 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Справу про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини - направити Чернівецькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону (58001, м. Чернівці, вул. Аксенина, 2-а).
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці А. В. Федіна