Справа № 496/4428/20
Провадження № 3/496/106/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про направлення адміністративного протоколу для розгляду за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Біляївського районного суду Одеської області, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про направлення вищевказаного адміністративного матеріалу за місцем його реєстрації, а саме до Приморського районного суду м. Одеси.

Дослідивши заяву, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Як вбачається з протоколу, правопорушення було вчинене за адресою: с. Нерубайське, вул. Коцюбинського, 9, що територіально відноситься до Біляївського районного суду Одеської області.

Суд вважає, що вказане клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, за ч.1 ст. 130 КУпАП, є місце вчинення правопорушення. За змістом цієї норми слід розуміти, що підсудність справи визначається посадовою особою або органом, який направляє матеріали для розгляду.

Тобто, направлення справи про адміністративне правопорушення за підсудністю в інший суд не є обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КупАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що при розгляді адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП допускається альтернативна підсудність, та, принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, а також те, що строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП по даній категорії справ становить три місяці і спливає 19.01.2021 року, тому суд, з урахуванням ст. 268 КУпАП, дійшов висновку, що правила підсудності при направленні матеріалу до суду порушені не були, а тому, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про направлення вищевказаного адміністративного матеріалу за місцем його реєстрації, а саме до Приморського районного суду м. Одеси - необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 276, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про направлення протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, для розгляду за місцем проживання до Приморського районного суду м. Одеси - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.Л. Пасечник