Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/17/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №333834 від 20.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2020 року о 22 год. 05 хв., керував т/з SKODA SUPERB, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницький по просп. Університетському, 15а,під час руху заднім ходом, створив перешкоду для руху т/з HYNDAI ELANTRA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався заднім ходом,в результаті чого допустив зіткнення з вказаним т/з. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п. 2.3, п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2020 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. Своє рішення суд мотивував тим, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, належним чином не відображають, якими саме конкретними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, схема дорожньо-транспортної пригоди, долучена до вищевказаного протоколу, не дає чіткої та повноцінної можливості уявити та зрозуміти, в чому саме полягало порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвело до ДТП та фактично жодним чином не вказує на наявність факту беззаперечної вини даного водія у виникненні дорожньо-транспортної пригоди. Інших доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 суду не надано.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати постанову суду, мотивуючи тим, що суд при оцінці доказів не звернув увагу на описову частину протоколу про адміністративне порушення серія ДПР18 №333834, де патрульний чітко описав подію, яка відбулась 20.03.2020 року о 22 год. 05 хв. в м. Кропивницький, на проспекті Університетському 15а, де водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ SKODA SUPERB, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, створив перешкоди для руху ТЗ HYNDAI ELANTRA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався заднім ходом, в результаті чого ОСОБА_1 допустив зіткнення з вказаним ТЗ та обидва ТЗ зазнали механічних пошкоджень. Також поліцейським було встановлено, що саме ОСОБА_1 здійснив порушення вимог п. 2.3, 10.9 ПДР. Крім того, зі схеми місця ДТП, яка складена 20.03.2020 року о 22 год. 05 хв., чітко вбачається, що водій ОСОБА_2 виїжджав з парковочного місця по проспекту Університетський 15а, яке знаходиться на АЗС, а водій ОСОБА_1 знаходився у стані зупинки свого ТЗ, а потім раптово розпочав рух заднім ходом, де, не переконавшись в безпечності руху заднім ходом, своїми діями зіткнувся з та наніс ТЗ HYNDAI ELANTRA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ушкодження, а саме зігнув поріг та двері водія. З фотофіксацїї, яка міститься в матеріалах справи вбачається, які ушкодження завдані ТЗ HYNDAI ELANTRA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та в якому порядку руху вони знаходились під час зіткнення, дані обставини чітко відслідковують подію, і вказують на вину ОСОБА_1 . Не дослідження судом вищевказаних обставин призвела до помилкового прийняття судового рішення, чим завдані йому, як потерпілому, не відшкодовані збитки, а особа яка є винуватцем ДТП не покарана. Вважає, що строк на оскарження постанови суду він пропустив з поважних причин, оскільки суд повинен був залучити його як безпосереднього учасник ДТП та як потерпілого, однак суд цього не зробив, що свідчить про порушення статті 269, частини 2 статті 277-2 КУпАП. При цьому з повним текстом рішення, та матеріалами справи № 404/1921/20, він мав можливість ознайомитись тільки 24 листопада 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу просив задовольнити у повному обсязі, ОСОБА_1 , який просив постанову суду залишити без зміни, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 не був сповіщений про дату та час судового засідання, що відбулося 15.05.2020, тобто у день винесення оскаржуваної постанови.

Згідно постанови судді від 15.05.2020, справу було розглянуто у відсутність потерпілого ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_2 подав лише 30.11.2020, тобто з пропуском законодавчо встановленого десятиденного строку на оскарження постанови.

Згідно ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції та йому не була вручена копія постанови суду від 15.05.2020, то строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як убачається із матеріалів справи, дані вимоги закону суддею не були дотриманні в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.269 КУпАП, потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Цей перелік процесуальних прав потерпілого не є вичерпним, оскільки в провадженнях по справах об адміністративних правопорушеннях діє принцип змагальності, всі учасники судового розгляду повинні мати однаковий об`єм процесуальних прав та обов`язків.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України.

Системний аналіз положень КУпАП, Конституції України дозволяє виділити, окрім визначених в ч. 2 ст. 269 КУпАП, наступні процесуальні права потерпілого: давати пояснення, надавати докази, приймати участь в розгляді справи про адміністративні правопорушення особисто, або через свого представника.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справина 09 год. 05 хв. 15.05.2020, при цьому зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №333834 вбачається, що останній є потерпілою особою відповідно до вимог ч.1 ст.269 КУпАП, оскільки цим адміністративним правопорушенням йому заподіяно майнову шкоду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 269 КУпАП) права, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

З огляду на наведене, постанову судді слід скасувати та прийняти нову постанову, якою відновити порушені права ОСОБА_2 .

Розгляд справи без виклику в судове засідання потерпілого та участі у ньому учасників справи, також вплинув на правильність вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в основу прийнятої постанови про не визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що обставини події дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, належним чином не відображають, якими саме конкретними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, схема дорожньо-транспортної пригоди, долучена до вищевказаного протоколу, не дає чіткої та повноцінної можливості уявити та зрозуміти, в чому саме полягало порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвело до ДТП та фактично жодним чином не вказує на наявність факту беззаперечної вини даного водія у виникненні дорожньо-транспортної пригоди. Інших доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї вини, суду не надано.

В апеляційній скарзі потерпілий вказує на те, що висновок суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин справи та суперечностях, які в ході судового розгляду не були усунуті.

Так, як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції не перевірені належним чином всі обставини інкримінуємого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, як і не досліджено їх всебічно, повно та об`єктивно.

Перевіркою матеріалів провадження апеляційним судом встановлено, що суддя місцевого суду, не виконавши належним чином вимоги ст.268 КУпАП, розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у відсутності іншого учасника ДТП, а саме потерпілого ОСОБА_2 , а приймаючи рішення, формально в постанові послався на те, що докази, які б спростовували пояснення водія ОСОБА_1 суду не надано, між тим належним чином не перевірив матеріали справи, не допитав іншого учасника ДТП та не перевірив пояснення свідків, долучених до матеріалів справи, безпосередньо допитавши їх під час судового розгляду.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

При цьому, розглянувши доводи апеляційної скарги по суті заявлених ОСОБА_2 вимог, суд виходить з наступного.

Допитаний в апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 20.03.2020 близько 21.45 год. його автомобільHYNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 був припаркований на паркомісці біля АЗС «ОККО» на проспекті Університетському. Коли він вийшов з магазину, який знаходиться на АЗС пішов у напрямку до свого автомобіля та побачив, що на проїзній частині стояв автомобіль SKODA SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , звернув увагу, що в автомобілі нікого не було. Поряд з його авто на парковці також стояли інші автомобілі. Він сів у свій транспортний засіб, упевнившись у тому, що він не має перешкод для руху, почав здійснювати маневр заднього ходу. Рух його автомобіля завжди був прямо. Йому необхідно було здати назад та потім повернути наліво. Зазначив, що перед тим, як почати рух заднім ходом, він подивився спочатку на ліво, потім на право, впевнившись, що автомобілі всі стоять, почав рух. Автомобіль водія ОСОБА_1 стояв на проїзній частині не один, попереду стояв ще один автомобіль. ОСОБА_1 попросили, щоб він від`їхав, оскільки його автомобіль стояв не належним чином та створював перешкоду для руху іншим автомобілям. Вказав, що коли він почав рух заднім ходом то автомобіль ОСОБА_1 стояв та не мав ніяких ознак того, що він мається рухатись. Однак, після 5-6 с, в той момент як він уже виїхав з паркомісця, почув удар у свій автомобіль у передні водійські дверцята. Після зіткнення він викликав працівників поліції.

Допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 20.03.2020 близько 21.45 год. він знаходився на АЗС «ОККО» на проспекті Університетському у м. Кропивницькому. Він знаходився за кермом свого автомобіля та чекав черги, щоб заправити свій автомобіль. Оскільки це вже була темна пора доби, в його авто були ввімкнені габаритні вогні. Оскільки попереду стояв інший автомобіль, він заважав йому завершити маневр, щоб під`їхати до колонки, він зупинився на проїзній частині, автомобіль весь цей час працював. Впевнившись, що позаду у нього немає перешкод, він почав рух заднім ходом, однак, подивившись у дзеркало заднього ходу, побачив, що рухається автомобіль SKODA SUPERB. Він зупинився, однак потім почув удар у свій автомобіль. Вийшовши з автомобіля побачив, що водій ОСОБА_2 не розрахував габарити свого автомобіля та зачепив його фаркоп передньою лівої дверцятою. Зазначив, що перед тим як здійснювати рух заднім ходом, він впевнився у тому, що не створює перешкоди для інших учаників дорожнього руху.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що раніше ні водія ОСОБА_1 , ні водія ОСОБА_2 він не знав, неприязних відношень не має. 20.03.20 близько 21.45 год. він разом з товаришем на своєму автомобілі перебував на території АЗС «ОККО» на проспекті Університетському у м. Кропивницькому. Він зупинив свій автомобілі біля паркомісця, оскільки останні всі були зайняті. Позаду його автомобіля також зупинився автомобіль водія ОСОБА_1 . Через деякий час до нього підійшов водій іншого автомобіля, який знаходився на парко місці і якому заважав його автомобіль для того , щоб виїхати та попрохав його від`їхати. Він від`їхав вперед, а ОСОБА_1 також почав рухатись назад, щоб також від`їхати. У той момент, як він вже виходив з свого автомобіля, побачив, що автомобіль ОСОБА_1 різко зупинився, а водій ОСОБА_2 викрутивши кермо автомобіля вправо, почав рух заднім ходом та, не впевнившись, що з лівої сторони не має перешкод, зачепив своєю водійською дверцятою фаркоп автомобіля ОСОБА_1 та бампер з правого боку. Вказав, що водій ОСОБА_1 почав рух на своєму автомобілі, коли він на своєму авто вже завершив свій маневр. В момент ДТП він вже стояв біля автомобіля та бачив сам момент зіткнення. Пояснив також, що коли водій ОСОБА_2 виїжджав заднім ходом з паркомісця, то автомобіль ОСОБА_1 вже стояв, а оскільки ОСОБА_2 дивився тільки вправо, то не помітив з лівої сторони автомобіль ОСОБА_1 , який вже від`їхав заднім ходом та зупинився, при цьому в`їхав у автомобіль ОСОБА_1 . Аналогічні пояснення він і надав працівникам поліції під час оформлення адміністративних матеріалів, які в подальшому були долучені до матеріалів справи. Підстав не довіряти цьому свідку, у суду не має, оскільки судом не встановлена зацікавленість свідка, тому його пояснення приймаються в якості належних доказів.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що показання вказаного свідка щодо обставин, які підлягають доказуванню у справі і складають об`єктивну і суб`єктивну сторони правопорушення, містять подробиці подій, які могли знати лише особи, які знаходились на місці пригоди під час скоєння правопорушень.

Окрім того, на схемі ДТП, наявній у справі, зафіксоване остаточне розташування транспортних засобів після ДТП, та наявні пошкодження у автомобілів, а саме: автомобіль «Хюндай» - передня ліва дверцята деформована, вм`ятина лівого порогу; автомобіль «Шкода» - пошкодження ЛФП заднього бамперу з правого боку, пошкодження фаркопу, яку учасники ДТП підписали без заперечень(а.с. 2).

Таким чином, пояснення свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються з наданими поясненнями ОСОБА_1 , схемою ДТП, де зазначено пошкодження у автомобіля SKODA SUPERB крім фаркопа, ще й пошкодження бамперу з правого боку.

Тому, доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 пояснення свідка ОСОБА_3 та водія ОСОБА_1 жодним чином не спростовують.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Проаналізувавши показання водіїв - учасників ДПТ, свідка, з урахуванням письмових доказів, апеляційний суд доходить висновку, що з огляду на наявні у справі докази є факт того, що порушень п.2.3; 10.9 ПДР України з боку водія ОСОБА_1 не встановлено.

При цьому, змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля SKODA SUPERB під час руху заднім ходом створив перешкоду для руху автомобіля HYNDAI ELANTRA, в результаті чого відбулося зіткнення, однак даний виклад обставин суперечить поясненням свідка ОСОБА_3 , який чітко вказав, що в момент зіткнення автомобіль ОСОБА_1 стояв, а автомобіль потерпілого рухався, тому апеляційний суд вважає, що обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності.

Відтак, за умов, що об`єктивними доказами не підтверджено механізм спричинення пошкоджень автомобілів сторін, а пояснення потерпілого ОСОБА_2 щодо цього спростовані свідком ОСОБА_3 та особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід дійти висновку про відсутність належних доказів у порушенні ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, суд не входить й в обговорення питань чи відповідали дії водія ОСОБА_2 в цій дорожній обстановці вимогам ПДР України та щодо наявності або відсутності його вини у цій дорожньо-транспортній пригоді, оскільки здійснює розгляд справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений щодо ОСОБА_1 .

Отже, спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, скасувати постанову судді, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити потерпілому ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постанови нову, якою провадження стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАп закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко

14.01.2021