Справа № 33/812/21/21 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Репушевська О. В.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Колосової О М.,

захисника Бездітного В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122?, ст. 124, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 22 серпня 2020 року в період з 2 години 25 хвилини по 2 годину 27 хвилину водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мазда Капела», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Калантирській в смт. Криве Озеро Миколаївської області, де не виконав законну вимогу представника поліції, не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи, а також вимогу щодо зупинки транспортного засобу, продовжив рух з переслідуванням працівниками поліції, в процесі якого був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та з`їхав у лівий по ходу руху кювет, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу. Таким чином водій ОСОБА_1 порушив вимоги, викладені у пунктах 2.4, 2.3. «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, та його дії кваліфіковані за статтями 122?, 124, 185 КУпАП, про що складено три окремі протоколи про адміністративні правопорушення.

Окрім цього водій ОСОБА_1 22 серпня 2020 року о 2 годині 27 хвилині, знаходячись в смт Криве Озеро на вулиці Калантирській керував транспортним засобом «Мазда Капела», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій у встановленому порядку відмовився, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в присутності двох свідків.

Постановою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122?, ст. 124, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, та на нього накладено стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яка передбачає більше суворе адміністративне стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, та закрити провадження у справі, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

На обґрунтування скарги ОСОБА_1 процитовано зміст різних норм, як процесуального права, так і матеріального права, зокрема Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, КУпАП тощо. Посилаючись на ці норми, апелянт вказує на невідповідність постанови судді вимогам закону, внаслідок чого, на його думку, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Також ретельно досліджуючи у змісті апеляційної скарги поняття «затримання», вказує на порушення його прав як затриманого, без надання захисника, та одночасно зазначає про те, що протокол з його затримання поліцейськими не складався.

Вказує про посилання судді на показання свідків, які в судове засідання не викликалися та не були допитані, в тому числі свідок ОСОБА_2 , з яким у нього склалися неприязні стосунки, про що він повідомляв працівникам поліції під час складення протоколу.

Також, на переконання апелянта, у протоколах відсутній опис об`єктивних сторін правопорушення, які йому вменяються, внаслідок чого такі протоколи не могли бути підставою для судового розгляду, а матеріали цих справ повинні були повернути суддею до ОВС на доопрацювання.

Вказував, на розгляд справи за його відсутністю без належного повідомлення.

Відтак, враховуючи наведені обставини, в межах клопотання про поновлення строку, апеляційний суд при його вирішенні доходить наступного.

За матеріалами справи слідує, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про судове засідання, у яке, на свій розсуд, не з`явився (а.с.35).

Розгляд справи проведено за його відсутністю.

За наведених обставин, але з урахуванням тривалості хвороби апелянта ОСОБА_1 у період з 16 по 25 листопада 2020 року та направлення апеляційної скарги 2 грудня 2020 року, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, направив свого захисника.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проведено за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, у зв`язку з її належним повідомленням та участю у справі її захисника.

При вирішенні справи по суті, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Бездітного В. А., на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.4, 2.5, 3.3. «б», 12.1 ПДР України, а саме у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122?, ст. 124, ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вірними.

Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда Капела» та не виконав законну вимогу представника поліції, не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи, а також вимогу щодо зупинки транспортного засобу, продовжив рух з переслідуванням працівниками поліції, в процесі якого був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та з`їхав у лівий по ходу руху кювет, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу.

Крім того ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків.

Тому в обґрунтування своїх висновків, при вирішенні справи, суддя вірно послався на дані протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статями 122?, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при його складанні.

Вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам статті 256 КУпАП та повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівником поліції.

Дослідивши цей відеозапис, суддя встановив, що поліцейські переслідували автомобіль «Мазда Капела», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , після короткої зупинки на вимогу поліцейського, не виконав його подальшу вимогу надати документи, та завів автомобіль і продовжив рух, у спосіб небезпечний для поліцейського, який знаходився поряд з автомобілем. У процесі переслідування на великій швидкості з`їхав у лівий по ходу руху кювет, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб (а.с.17). До місця ДТП зійшлися люди, які проживають поряд з місцем події. Водій ОСОБА_1 , ледве тримаючись на ногах, вів себе неадекватно, висловлювався у бік представників поліції нецензурною лайкою, погрожував ним словесно різними карами, та з усіх образ, які зафіксовані на записах, на питання представників поліції «чи вживав він алкогольні напої, чи бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою тестера «Драгер», чи в медичному закладі», він рідною мовою відповів «ні».

З відеозаписів також вбачається, що на запрошення двох поряд стоячих осіб у якості свідків, водій щодо неупередженості останніх не висловлюється. Разом з тим, на висловлену погрозу з його боку, між ним та свідком ОСОБА_2 проходить совісна перепалка нецензурною лайкою, що відображено на записах «..13911, ..14440, ..14919, ..15659», та стосується інших подій, внаслідок чого водієм жодного разу не висловлено сумнівів щодо можливого викривлення свідком ОСОБА_2 подій, що відбулися та зафіксовані за допомогою відеореєстратора у патрульної машині та нагрудних відеокамер поліцейських.

Крім цього, положення пункту 6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), усі сумніви відносно неупередженості свідка стосуються проведення та фіксації результатів огляду водія на стан сп`яніння, а не фіксації такого факту, як відмова від його проходження.

За такого, та за наявності фіксації брані між водієм та свідком ОСОБА_2 , яка відбулася за спливом тривалого часу, вже в процесі фіксації показань свідка, після відмови водія, та за наявності іншого свідка, а також фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою відеозаписів, та при складанні акту огляду та затримання транспортного засобу, а також особистого підпису протоколів, і за відсутності заперечень щодо цього свідка ОСОБА_1 на місці події, підстав вважати відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського у відповідності до пункту 2.5 ПДР України, недоведеною , - не має.

Це також стосується і відсутності зазначення місця події, а саме зазначення вулиці Калантирської в смт Криве Озеро, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтю 185 КУпАП. По-перше, усі чотири протоколи про адміністративні правопорушення складені в один проміжок часу, оскільки усі дії правопорушника у часі є взаємопов`язаними, та випливають одні із інших. По-друге, судом об`єднані справи за різними протоколами в одне провадження, внаслідок чого ним вірно встановлено місце події, яке є єдиним для усіх видів правопорушень, які вчинив водій ОСОБА_1 в один й той же час. А тому формальне не зазначення в одному із протоколів назви вулиці, не вплинуло на вірно встановлені судом подію усіх правопорушень. І в-третіх, само по собі вказання часу та міста події, без зазначення вулиці, не є тією обставиною, яка виключає провадження у справах про адміністративне правопорушення (стаття 247 КУпАП).

Не є обставиною, яка може впливати на підстави для закриття провадження у справі, посилання ОСОБА_1 на його затримання представниками поліції та не роз`яснення йому прав затриманого, і не надання захисника. В цьому разі застосування представниками поліції спецзасобів до особи, яка вчинила правопорушення та продовжує вести себе неадекватно обстановці, не є тотожнім затриманню правопорушника.

Крім цього за матеріалами справи протокол з затримання самого водія ОСОБА_1 , а не належного йому автомобіля, поліцейськими не складався, та ним у змісті апеляційної скарги не наводиться жодної обставини, яка б свідчила про проведення працівниками поліції дій відносно нього в порядку статті 261 КУпАП. Навпаки, на відеозапису «..22429» водій ОСОБА_1 , заспокоївшись, знайомиться зі складеними протоколами про адміністративні правопорушення, та ставить у них особисту підпис про те, що з викладеними у них обставинами він «згоден». Будь-яких заперечень не висловлює.

Тому усі посилання у апеляційній скарзі і цитування ним диспозицій різних норм права, не свідчать про наявність у справі підстав для закриття адміністративного провадження, зокрема апелянтом не наведено жодної обставини, наявність якої виключає можливість провадження у справі, що безпосередньо передбачено спеціальним законом (стаття 247 КУпАП).

Суперечностей щодо обставин викладених у протоколах та кваліфікації дій правопорушника судом першої та апеляційної інстанцій не виявлено.

Відповідно до вимог пунктів 2.4, 3.3. «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, зокрема пункту 2.5, наслідком якого є адміністративна відповідальність з накладенням більше суворого стягнення, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин та виконати інші законні вимоги поліцейського, в тому числі про зупинку транспортного засобу, та керуючи транспортним засобом не порушувати вимоги, встановлені ПДР України.

Отже, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122?, ст. 124, ст. 185 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до вимог ст. ст. 33, 36 КУпАП.

Розгляд справи у суді першої інстанції проведено за відсутністю ОСОБА_1 з дотриманням вимог, передбачених статтями 268, 277? КУпАП, (а.с.34-35). У цьому разі примусовий привід особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання по даній категорії справ нормами КУпАП не передбачено, а особиста участь такої особи у розгляді справи здійснюється нею виключно на свій розсуд.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122?, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова