Справа № 163/2842/20 Провадження №33/802/78/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 19:05 годині 13 жовтня 2020 року, керував автомобілем марки "Мерседес", номерний знак НОМЕР_2 , на вулиці Парковій в місті Любомль Волинської області та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскаржує його з мотивів незаконності, неправильного застосування норм матеріального права, істотного порушення вимог процесуального закону. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, при тому, що він просив розгляд справи відкласти з поважних, на його думку, причин.

У своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, з постановою суду від 04 грудня 2020 року, як стверджує апелянт, він ознайомився 17 грудня 2020 року, при цьому апеляційну скаргу подав 18 грудня 2020 року, тому строк апеляційного оскарження постанови слід поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Суд підтримує викладені в постанові мотиви з даного приводу та не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 . На думку апеляційного суду пасивна процесуальна поведінка особи щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення свідчить про небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі у частині істотного порушення його процесуальних прав є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №219227 від 13.10.2020, перший керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, що також підтверджується письмовими свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом події, протоколом про адміністративне затримання №174999 від 13.10.2020.

Наведені матеріали у відповідності до ст.251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведені в повному обсязі.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги в частині скасування постанови суду та закриття провадження у справі є безпідставними.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк