Пр.№3/756/184/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 020698, 21 жовтня 2020 року близько 04 год. 00 хв. рухаючись по вул. Автозаводській, 74 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення та просив проводити розгляд справи за відсутності його та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Захисником надано також протоколи опитування свідка ОСОБА_2 та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відібрані в порядку ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З протоколу опитування свідка ОСОБА_2 вбачається, що 21.10.2020 року о 04 год. 00 хв. вона з чоловіком ОСОБА_1 та дитиною знаходились в транспортному засобі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль був припаркований поблизу будинку №77 по вул.Автозаводській в м.Києві, її чоловік знаходився на місці водія, але транспортним засобом не керував. До них під`їхали працівники поліції, які запросили чоловіка до службового автомобілю, а її попросили залишатись в машині. Згодом їй стало зрозуміло, що чоловіка звинуватили в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і змусили пройти огляд на стан сп`яніння. Її чоловік не розуміє української мови, про що він та вона пояснювали працівникам поліції. Однак їх пояснення працівниками поліції не були взяті до уваги.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно знаходився у вказаний в протоколі час за вказаною адресою у зазначеному транспортному засобі, який був припаркований та обґоворював з дружиною сімейні справи, під час цього до нього звернулись працівники поліції та з невідомих йому причин попросили пройти огляд на стан сп`яніння. Йому не було зрозуміло порядок проведення огляду і те, які права він має при цьому. Його клопотання щодо надання йому перекладача у зв`язку з тим, що він є громадянином іншої держави та не розуміє української мови працівниками поліції не були взяті до уваги. Крім того, йому було надано на огляд документи, зміст яких він прочитати не зміг з тих самих підстав. З проведенням огляду не погоджувався.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає у випадку керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п. 6 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Працівниками поліції в присутності свідків було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням приладу «Драгер», показник якого склав 1,29 %.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться в частині 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також того, що він погодився з результатами проведеного огляду, порядок якого було б належним чином роз`яснено працівниками поліції. Переглянутий судом відеозапис починається з моменту початку проходження огляду на стан сп`яніння і не містить як підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом так і того, що працівниками поліції з`ясовано чи розуміє він мову, якою ведеться провадження і роз`яснено його права при його проведенні. Так після фіксації показників приладу «Драгер» на наданому відеозаписі відсутні дані про з`ясування працівниками поліції наявності у нього згоди з ними, а одразу розпочато стадію складання протоколу.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко