Справа № 450/4384/20 Провадження № 3/450/2447/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 21 грудня 2020 року від Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

04 грудня 2020 року о 19 год. 00 хв. в с. Жирівка Пустомитівського району Львівської області на вул. Нова, буд. 8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Хюндай» номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14 січня 2021 року від захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про об`єднання справ №№ 450/4384/20, 450/4385/20, 450/4386/20 в одне провадження, якому присвоїти єдиний номер 450/4384/20.

Щодо поданого клопотання слід зазначити, що, оскільки таке подано в межах справи № 450/4384/20, розгляд якої призначено на 09 год. 20 хв. 16 січня 2021 року, а справи №№ 450/4385/20 і 450/4386/20 вже були розглянуті судом з постановленням рішення по суті про притягнення адмінправопорушника до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки судові засідання по таких були призначені на 09 год. 00 хв. та 09 год. 10 хв. 16 січня 2021 року, у суду відсутні підстави для об`єднання матеріалів в одне провадження.

Крім того, 14 січня 2021 року від захисника ОСОБА_1 Данильчук В.М. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у якому зазначено, що ОСОБА_1 визнає свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, однак не визнає свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що при першій ДТП він рухався заднім ходом і фаркопом незначно зачепив бампер автомобіля марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , не відчувши цього, і продовжив рух. В подальшому він помітив, що вказаний транспортний засіб його переслідує. Він вважав, що переслідування відбувається з хуліганських мотивів, оскільки водій ОСОБА_3 намагався обігнати його, сигналив та подавав світлові сигнали фарами. В певний момент, відволікшись на транспортний засіб, що його переслідував, він не впорався з керуванням і виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 . При цьому його швидкість становила приблизно 60-70 км/год. В подальшому, продовжуючи рух з огляду на переслідування, він здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 . З огляду на те, що автомобіль марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_2 не припиняв його переслідувати, він продовжив рух до того, як його транспортний засіб не зупинився у зв`язку з несправністю. Надалі він залишив автомобіль і втік в поле, остерігаючись розбійних дій зі сторони переслідувача. За півгодини він повернувся на дорогу і самостійно викликав поліцію, не розуміючи мети та цілей переслідування його автомобілем марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому він був доставлений у Пустомитівський ВП ГУ НП у Львівській області приблизно о 20 год. 00 хв. У відділі поліції у нього не відбиралися пояснення і не з`ясовувалися обставини справи, йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних засобів.

Зауважує, що після отримання працівниками поліції усних пояснень, вони одразу скерували його на огляд на стан алкогольного сп`яніння до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», на що він погодився. Однак, прибувши до медичного закладу, він відмовився від проходження такого у зв`язку з незабезпеченням працівниками поліції участі двох свідків. Внаслідок цього складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001161 від 05 грудня 2020 року у якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідного огляду на місці прибуття працівників поліції та у відділі поліції з використанням спеціальних технічних пристроїв.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 перебував у відділі поліції з 20 год. 00 хв. по 01 год. 30 хв. 05 грудня 2020 року. Однак працівники поліції, протримавши його більше п`яти годин, не провели самостійного його огляд на стан сп`яніння, що порушує п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Зауважує, що підстави для скерування ОСОБА_1 одразу до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду ані у протоколі, або у будь-якому іншому документі не вказані.

Крім того, скерування ОСОБА_1 через більше як п`ять годин на медичний огляд є порушенням п. 9 Розділу 2 вищезгаданої інструкції.

Повідомляє, що ОСОБА_1 не забезпечено право на отримання юридичної допомоги адвокатом, який міг би просити проведення працівниками поліції відповідних дій згідно з чинним законодавством, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

Вважає, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я можливий лише у випадках відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди водія з результатами проведеного огляду. Крім того, ОСОБА_6 був скерований на такий огляд по спливу двох годин після прибуття працівників поліції на місце події.

Зауважує, що працівники поліції не додали до протоколу жодних доказів, зокрема відеозаписів, які могли б підтвердити законність їхніх дій і пояснити причини таких.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки, до протоколу не додані конкретно перелічені докази, у такому не відображено обставин відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місце події, не вказано, чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці події.

Вказує, що вищезазначені обставини свідчать про порушення п.п. 6, 7 Розділу 1 та п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 10 Розділу 2 вказаної вище інструкції. Внаслідок цього, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001161 від 05 грудня 2020 року є недійсним в силу п. 22 Розділу 3 зазначеної Інструкції.

Окрім цього, відповідно до п.п. 1.3, 3.3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 100 від 03 лютого 2016 року, використання нагрудної відеокамери (відеореєстратора) є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість поліції. Нагрудна відеокамера повинна активуватися працівником патрульної поліції і знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами. Пунктом 3.5 Розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що все спілкування повинно бути записане безперервно.

З огляду на вказане, вважає, що є підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Данильчук В.М. винуватість у вчиненому правопорушенні не визнали, надали пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні про закриття провадження.

Щодо аргументів, наведених у клопотанні про закриття провадженні у справі слід зазначити наступне.

Описані захисником Данильчук В.М. у клопотанні про закриття провадження у справі обставини події не підтверджені жодними доказами і суперечать наявним доказам, зокрема, письмовим поясненням ОСОБА_1 від 06 грудня 2020 року, у яких він зазначив, що у момент вчинення першого ДТП він перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , який просив відвезти його додому в с. Жирівка Пустомитівського району Львівської області. В який момент його знайомому стало погано і він заїхав на бічну вулицю. Через певний час він виїжджав заднім ходом і, не переконавшись у безпеці, здійснив зіткнення з автомобілем, марки і номерних знаків якого він не помітив. Вказаний автомобіль почав переслідування. Однак, у зв`язку з тим, що його знайомому і далі було погано, він перестав стежити за дорожньою обстановкою і, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Рено», який рухався назустріч. Він продовжив рух і за декілька десятків метрів знову виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ». В подальшому він зупинив автомобіль у зв`язку з несправністю та, злякавшись, почав втікати у поле. Вийшовши на дорогу в с. Жирівка Пустомитівського району Львівської області він зустрів невістку його знайомого, яка, не розібравшись у ситуації, зателефонувала на лінію 102 і повідомила про незаконне заволодіння його транспортним засобом. В подальшому приїхали працівники поліції і доставили його у Пустомитівський ВП ГУ НП у Львівській області. Надалі він з працівниками поліції поїхав у медичний заклад, де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, пояснення, викладені у клопотанні, поданому захисником Данильчук В.М., і письмові пояснення, надані ОСОБА_1 06 грудня 2020 року, містять істотні розбіжності, які свідчать про намагання адмінправопорушника уникнути належної адміністративної відповідальності.

При цьому, захисник Данильчук В.М. не заявляє клопотань про допит свідків ОСОБА_8 або його невістки, які могли б спростувати або підтвердити описані в письмових поясненнях обставини події. Крім того, він у своєму клопотанні не спростовує надані ОСОБА_1 письмові пояснення, а ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначав жодних зауважень щодо протоколу або відібраних у нього письмових пояснень.

Отже, первинні письмові пояснення, надані ОСОБА_1 06 грудня 2020 року, суд вважає достовірними і не спростованими, а тому не може брати до уваги пояснення щодо обставин події, які викладені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Щодо порядку огляду водії на стан сп`яніння слід вказати наступне.

Захисник Данильчук В.М. покликається на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, як на підставу для неврахування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001161 від 05 грудня 2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, вказаний нормативно-правовий акт, відповідно до п. 6 Розділу І такого, передбачає проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у ситуації, що склалася, водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, оскільки на момент їх приїзду за викликом не керував транспортним засобом. Таким чином, застосування норм вказаної інструкції для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у цьому випадку неможливе.

В подальшому ОСОБА_1 був доставлений у Пустомитівський ВП ГУ НП у Львівській області для оформлення адміністративних матеріалів, звідки був скерований в заклад охорони здоров`я для проведення відповідного медичного огляду.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не виконав вимоги пункту 2.5 ПДР України і відмовився від проходження медичного огляду на вимогу поліцейського, який у приміщенні Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області направив його для проведення огляду у заклад охорони здоров`я.

Слід зауважити, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіями, які не зупинялися працівниками поліції, але які були доставлені до відділення поліції для складення щодо них відповідних адміністративних матеріалів, чинним законодавством не передбачена.

У цьому випадку працівники поліції при необхідності вирішення питання щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння повинні керуватися принципами правозастосування, зокрема, принципами верховенства права, законності, обґрунтованості, доцільності та справедливості, а також брати до уваги спеціальні нормативно-правові акти, якими передбачено порядок проведення такого огляду.

Таким чином, направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинялося з дотриманням зазначених принципів і з врахуванням положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Щодо покликань про те, що ОСОБА_1 був направлений для проведення огляду на стан сп`яніння після спливу двох годин, відведених для цього п. 9 Розділу ІІ зазначеної Інструкції слід зазначити, що це жодним чином не впливає на кваліфікацію дій особи. При цьому, проведення огляду після спливу вказаного часу має братися судом до уваги при розгляді справи і не може самостійно свідчити про невчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, присутність свідків при оформленні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення водієм не передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а наявність таких визначена вказаними нормативними документами при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, невідповідність направлення для проведення огляду на стан сп`яніння вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також відсутність відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, як це передбачено Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них, затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції № 100 від 03 лютого 2016 року, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 і не може свідчити про не вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Щодо покликань про те, що ОСОБА_1 не було забезпечено право на правову допомогу слід зауважити, що доказів на підтвердження обмеження його у використанні даного права суду надано не було. Більше того, матеріалами справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений о 09 год. 20 хв. 06 грудня 2020 року, тобто на другий день після вчинення адміністративного правопорушення. У протоколі також відсутні зауваження щодо того, що йому не надали можливість звернутися за правовою допомогою.

Крім того, ОСОБА_1 не був затриманий в порядку ст. 261 КУпАП, а тому не був обмежений у свободі пересування або у можливості звернутися самостійно за правовою допомогою. Інформація про те, що він звертався до уповноваженого працівника поліції з відповідним клопотанням, також відсутня.

З приводу того, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додаються матеріали адміністративної справи і не зазначено чіткий перелік доказів слід вказати, що такі матеріали передаються до суду разом з відповідним описом, у якому вказуються докази, які містяться у матеріалах справи. Такий опис підписується відповідальною особою, якою у даному випадку є ОСОБА_9 .

Відтак, аргументи, викладені у поданому до суду клопотанні про закриття провадження у справі, є безпідставними, надуманими і не підтверджені жодними доказами, а тому розцінюються судом як спосіб ухилення від належної адміністративної відповідальності.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447853 від 06 грудня 2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001161 від 05 грудня 2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 у медичному закладі під час проходження медичного огляду, який здійснювався медичним працівником, відмовився від такого, копіями письмових пояснень адмінправопорушника, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447852 від 06 грудня 2020 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185168 від 06 грудня 2020 року, постановами від 16 січня 2021 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом, будучи причетним до ДТП, яку самовільно залишив, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600,00 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.