У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Гаєвої Л.В.,

за участю секретаря - Говорової А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Свяченої Ю.Б. від розгляду справи про адміністративне правопорушення (адміністративна справа №522/19967/21, провадження №3/522/13431/21), суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовою заявою про відвід судді Свяченої Ю.Б. від розгляду справи про адміністративне правопорушення (справа №522/19967/21, провадження №3/522/13431/21), так як вище указана суддя не може розглядати зазначену адміністративну справу через її упередженість, посилаючись на наступне.

30.09.2021 року інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

08.11.2021 року представником ОСОБА_1 у телефонному режимі було з`ясовано, що протокол про адміністративне правопорушення було направлено до Приморського районного суду м. Одеси, та вище указана адміністративна справа була розподілена на суддю Свячену Ю.Б., та того ж дня, 08.11.2021 року, було направлено заяву на ознайомлення із зазначеними матеріалами адміністративної справи.

09.11.2021 року під час ознайомлення із матеріалами адміністративної справи суддя Свячена Ю.Б., повідомила, що справа вже розглянута, та через декілька днів буде готовий повний текст постанови, хоча про прийняте рішення по даній справі відмовилась повідомити, тому заявник вважає, що указана адміністративна справа не розглянута, рішення по зазначеній справі не виносилось, та суддя Свячена Ю.Б. вводить його в оману.

До судового засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про необхідність явки до суду.

Суддя Свячена Ю.Б. не бажала надати пояснення суду, та у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки нормами КУпАП не врегульовано питання відводу судді, суд застосовує аналогію закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до ч.4 ст.81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Суд вважає, що заявником ОСОБА_1 , під час розгляду заяви про відвід, будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених у заяві не надано, та не доведено того, що під час розгляду вище зазначеної адміністративної справи, суддя Свячена Ю.Б. є упередженою та зацікавленою у прийнятті незаконного судового рішення, та того, що є законні підстави для її відводу, передбачені ст.ст.75,76 КПК України.

Суд приходить до висновку про те, що відсутні законні підстави, передбачені ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді Свяченої Ю.Б.

Крім того, як вбачається із оприлюдненої 15.11.2021 року постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2021 року була розглянута адміністративна справа (№522/19967/21, №3/522/13431/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень, та із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

У суда відсутні законні підстави, передбачені ч.4 ст.81 КПК України для залишення вище указаної заяви про відвід судді без розгляду, тому суд вважає необхідним розглянути вище зазначену заяву про відвід судді Свяченої Ю.Б. по суті, та відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні такої заяви про відвід.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.75, 76, 80, 81, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявнику ОСОБА_1 у задоволенні заяв про відвід судді Свяченої Ю.Б. від розгляду справи про адміністративне правопорушення (адміністративна справа №522/19967/21, провадження №3/522/13431/21) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Гаєва Л.В.

16.11.2021