Справа № 346/3114/21
Провадження № 33/4808/727/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Атаманюка В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка В.М. на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2021 року о 04:50 год. в м. Коломия, по вул. Шкрумеляка, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «PEUGEOT EXPERT», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною.

Вказує на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, повністю не відображає процесу спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, який вказував, що поліцейські наполягали на проходженні огляду на місці зупинки із використанням приладу Драгер. ОСОБА_1 проходив відповідний огляд декілька разів, однак тест не показав позитивного результату. Через деякий час поліцейські включили нагрудну камеру і почали все фіксувати. Зокрема, на відеозапису відображено, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 проїхати для проходження відповідного огляду відразу до медичного закладу. Однак, відеозапису проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки із позитивним результатом, як того вимагає Інструкція, або відмови ОСОБА_1 від проведення такого огляду поліцейським немає.

Апелянт звертає увагу на те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу та наявності ознак у водія ознак сп`яніння.

Сторона захисту вказує на те, що у водія ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного сп`яніння, а тому працівники поліції наполягаючи на проведенні огляду на стан сп`яніння діяли без законних на те підстав, оскільки ОСОБА_1 взагалі не підлягав такому огляду.

Адвокат Атаманюк В.М. звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду водія, в якому зазначаються результати огляду на стан сп`яніння водія, що є порушенням Інструкції при оформленні матеріалів справи. В протоколі про адміністративне правопорушення також відсутнє посилання на даний акт огляду водія.

Апелянт вказує, що на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, долучених до матеріалів справи, відсутні дата і час проведення зйомки, а також посилання на вид і серійний номер пристрою, що є підставою для визнання такого доказу недопустимим.

Із відеозапису неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а запис поліцейським на невідомий пристрій є порушенням вимог Закону.

Окрім того, в протоколі не зазначено відомостей про те, що здійснювалась відео фіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, не вказано про те, що даний відеозапис долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Сам відеозапис повинен бути безперервним та із повною фіксацією факту вчинення адміністративного правопорушення, так і процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, та переконатися щодо включення дати та часу на приладі запису відео фіксації з моменту початку виконання поліцейським своїх обов`язків, що є забезпеченням збирання об`єктивних доказів чиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірки правильності та законності дій поліцейських.

Вважає, що вказані недоліки свідчать про недопустимість відеозапису як доказу факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, який і не встановлено факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або незгода з результатами огляду, роз`яснення прав та обов`язків, передбачених вимогами закону, в тому числі користуватися правовою допомогою.

Апелянт вказує на те, що на відеозаписі також відсутні дані щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності водія. Зазначає, що спочатку був складений протокол про адміністративне правопорушення о 05.10 год. ,а вже пізніше після його складання було видане направлення водія на огляд до медичного закладу о 05 год.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Атаманюка В.М. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, на даний час перебуває за кордоном і коли повернеться до України невідомо, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження за його апеляційною скаргою в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Атаманюк В.М. повністю підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Атаманюка В.М., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та оскаржити судові рішення.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В мотивувальній частині постанови суду, суддя зазначив, що у судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник, адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечив з підстав, вказаних ним в письмових поясненнях, згідно з якими просив провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Захисник Атаманюк В.М. як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, просив суд провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Коломийський міськрайонний суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку поро те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499346 від 05.07.2021 року, який містить відомості про те, що особа під особистий підпис ознайомлена з місцем розгляду справи (а.с. 1); даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2021 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки наркотичного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло (а.с. 3); даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем та факт відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі. Крім того, на відео зафіксовано факт складання протоколу в присутності ОСОБА_1 та факт зазначення ознак наркотичного сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 , роз`яснення йому прав, передбачених КУпАП.

Зокрема, з досліджених судом першої інстанції рапортів поліцейських вбачається, що 05.07.2021 року близько 04:50 год. в м. Коломия, по вул. Шкрумеляка, Івано-Франківської області, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб марки «PEUGEOT EXPERT», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , оскільки в транспортному засобі були ознаки технічної несправності, а саме в темну пору не працювала підсвітка номерного знаку. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в КНП Коломийська ЦРЛ КРР для проходження медичного огляду на факт вживання наркотичних засобів, на що останній категорично відмовився.

Суд першої інстанції в судовому засіданні допитав ОСОБА_2 поліцейського Коломийського РВП, що складав відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який пояснив, що після зупинки транспортного засобу у ОСОБА_3 як водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які були озвучені останньому та запропоновано проїхати в Коломийську ЦРЛ для визначення стану наркотичного сп`яніння, від чого він категорично відмовився, а тому було складено протокол у зв`язку з порушенням водієм п.2.5 ПДР України. Також ОСОБА_1 було роз`яснено його права.

Суд першої інстанції наголосив на тому, що не заслуговують на увагу посилання захисника на відсутність в долучених до протоколу матеріалів акту огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я (далі МОЗ) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Окрім того, при з`ясуванні обставин справи судом було досліджено посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Суд прийшов до висновку, що дані послання сторони захисту на увагу не заслуговують, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить. Суд вважав, що дані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а доводи захисника, що вказані відеозаписи не можуть бути визнаними належними та допустимими доказом за відсутності посилання щодо відомостей на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, не заслуговують на увагу.

Окрім того, при ухваленні рішення у справі, суд визнав безпідставними твердження захисника про те, що неможливо достовірно встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки воно спростовуються відеозаписом.

Крім того, суд визнав безпідставними посилання захисника на те, що працівники поліції, не вказавши ознак підозри на перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП Коломийська ЦРЛ КРР, не роз`яснили прав та обов`язків, передбачених КУпАП, в тому числі право особи користуватися правовою допомогою не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

При цьому, суд зазначив, що посилання захисника про незаконність зупинки транспортного засобу також не заслуговують на увагу, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Перевіряючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 та його захисника адвоката Атаманюка В.М., щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що при оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульна поліція керується Конституцією України, КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Зі змісту вищевказаної статті закону вбачається, що огляд у медичному закладі має більше правове значення, оскільки проводиться лікарем, який має відповідну професійну спеціалізацію та проводить огляд із застосуванням сукупності різних методів, які дозволяють йому отримати достатньо об`єктивний результат щодо перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння, який він оформлює у встановленому законом порядку та за який несе персональну відповідальність.

Апеляційний суд звертає увагу, що у разі незгоди водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан сп`яніння або неможливості проведення такого огляду на стан сп`яніння поліцейським, такий огляд повинен бути поведений у медичному закладі відповідним лікарем.

Так, у разі виявлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, вони повинні прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є злочином, який може привести до особливо тяжких наслідків та повинен бути негайно припинений.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 12 Інструкції , яким встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів та усталеної судової практики свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції огляд поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій транспортного засобу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду лікарем медичного закладу.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Атаманюка В.М.., про те, що дії працівників поліції не відповідали вимогам ст.266 КУпА, оскільки вищевказані доводи повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів та відеозаписом з відео реєстраторів.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Вказане правопорушення може бути вчинено водієм транспортного засобу як до проведення такого огляду, так і під час його проведення. Апеляційний суд вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного акту огляду чи направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499346 від 05.07.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 05.07.2021 року о 04.50 год. в м. Коломия, по вул. Шкрумеляка, Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «PEUGEOT EXPERT», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою поліцейським Коломийського РВП старшим сержантом поліції Чухур Л.В., вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

В протоколі зазначено, що свідки не залучались.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в суді м. Коломия, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

Зазначено, що до протоколу додається направлення, два рапорти, відео диск.

В графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що особа відмовилась від надання пояснень.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучено працівниками поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що свідчить про його ознайомленням зі змістом його звинувачення.

В протоколі також зазначено, що транспортний засіб передано у керування ОСОБА_5 із зазначенням даних його посвідчення водія та власноручним підписом особи.

Таким чином, зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом висунутого обвинувачення.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка В.М. вбачається, що він вважає, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог закону.

Апеляційний суд вважає вищевказані доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Атаманюка В.М. в суді апеляційної інстанції є неспроможними та безпідставними.

Так, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), згідно якого водій ОСОБА_1 05.07.2021 року о 05 год. 00 хв. направлявся до КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР.

Відповідно до вказаного направлення у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, зіниці очей, які не реагували на світло. Особу водія було встановлено на підставі посвідчення водія. В направленні зазначено, що огляд не проводився по причині відмови водія ОСОБА_1 , в результаті чого було складено протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №499346.

Апелянт посилається на те, що направлення на огляд водія з метою виявлення сп`яніння не можна вважати належним доказом, оскільки спочатку був складений протокол про адміністративне правопорушення о 05.10 год., а вже пізніше після його складання було видане направлення водія на огляд до медичного закладу о 05 год.

Апеляційний суд звертає увагу, що такі доводи апелянта є безпідставними та спростовуються даними в самому направленні водія на огляд та протоколом про адміністративне правопорушення. Слід зауважити, що у відповідності до направлення на огляд водія ОСОБА_1 (а.с.3), огляд ОСОБА_1 було проведено о 05 год. 00 хв. 05.07.2021 року, у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 не доставлявся до медичного закладу для проведення огляд на стан вживання наркотичних засобів, на підставі чого о 05.10 год. 05.07.2021 року поліцейським відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №499346 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що під час судового розгляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі і не доставлявся до медичного закладу для проведення огляду.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції та відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи було зроблено з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції, нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з відеореєстратора патрульної машини працівників поліції вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «PEUGEOT EXPERT», номерний знак « НОМЕР_1 », в автомобілі перебував на місці водія ОСОБА_1 , який надав для перевірки документи на транспортний засіб та посвідчення водія.

З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході спілкування із водієм ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій відмовився.

Водію ОСОБА_1 працівником поліції були роз`яснені його права та обов`язки, про що стверджується долученим відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та власноручним підписом правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення, чим спростову3ються доводи захисника адвоката Атаманюка В.М. про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, оскільки відеозапис свідчить про роз`яснення працівником поліції ОСОБА_6 його прав та обов`язків, в тому числі і право особи користуватися правовою допомогою.

Крім того, відеозаписи містять дані того, що ОСОБА_1 працівником поліції були оголошені про підозру у ОСОБА_1 ознак на перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП Коломийська ЦРЛ КРР.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на що він не заперечував при спілкуванні з працівниками поліції і сторонніх осіб на місці події відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відео реєстратора з патрульної машини поліції не зафіксовано.

В ході спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , в останніх виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, після чого запропонували останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП Коломийська ЦРЛ КРР, на що останній відмовився.

Працівником поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, а також правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено, що у разі відмови від проходження такого огляду стосовно водія буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відеозаписи містять відомості про складання протоколу по адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП та відображено про ознайомлено ОСОБА_1 з його права та обов`язками і направленням для розгляду матеріалів справи до Коломийського міськрайонного суду під власноручний підпис ОСОБА_1 , та ознайомлення його зі змістом вказаного протоколу про адміністративне правопорушення під підпис.

Так, зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що відеозапис на відео реєстратори був здійснений працівниками поліції вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що неточне зазначення часу проведення відеозапису на відповідних записах з персональних нагрудних відео реєстраторів працівників поліції є очевидним, оскільки явно не відповідає загальновідомим даним світлового часу і не може бути підставою для визнання вищевказаних доказів недопустимими.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, здійснені працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Апеляційний суд вважає, що дані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а доводи захисника, що вказані відеозаписи не можуть бути визнаними належними та допустимими доказом за відсутності посилання щодо відомостей на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, є неспроможними.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при його відмові від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , про що останньому було повідомлено і на що останній не заперечував та не спростовував підозри працівника поліції щодо наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, та відмовився від проходження відповідного огляду в медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити психологічне ставлення правопорушника до вчиненого правопорушення та інші обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та в категоричній формі відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи адвоката Атаманюка В.М., в яких останній зазначає, що водій ОСОБА_1 неодноразово проходив огляд на стан сп`яніння і не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вказані доводи повністю спростовуються відеозаписами, на який чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Матеріали справи не містять жодних даних, які свідчать про те, що водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає, що доводи про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, є безпідставними, оскільки стороною захисту не доведено, що вищевказана інформація має істотне значення для розгляду провадження та впливає на вирішення питання про визнання вищевказаних відеозаписів допустимими доказами.

Також, безпідставним є посилання апелянта на те, що відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , вказує на неправомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення за причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Згідно рапорту поліцейського інспектора СРПП ВП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Ю. Василишина (а.с.4) та старшого лейтенанта поліції Л. Чукур (а.с.5), 05.07.2021 року о 04.50 год. по вул.. Шкрумеляка в м. Коломия було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за причин технічної несправності, а саме : у темну пори доби не працювала під світка номерного знаку. Під час спілкування із водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів. Зіниці очей не реагували на світло. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР для проходження медичного огляду на факт вживання наркотичних засобів у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, що зафіксовано за допомогою боді камери. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом ст.63 Конституції України та ст..268 КУпАП, після чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Від надання будь яких пояснень ОСОБА_1 відмовився. Зазначено, що транспортний засіб було передано ОСОБА_5 із зазначенням даних його посвідчення водія.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаних рапортів працівників поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, відповідає матеріалам справи, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі відповідно до встановленого порядку, підтверджується сукупністю доказів, які досліджені судом.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення обране судом в мінімальних межах ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_7 про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка В.М. залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв