Справа № 699/1075/20
Номер провадження № 3/699/1/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості про особу суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

14.12.2020 Корсунь-Шевченківським відділенням поліції Звенигородського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області було направлено до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До матеріалів додавалась заявка ОСОБА_1 на отримання судових повісток за допомогою SMS-повідомлень.

18.12.2020 SMS-повідомлення про виклик на засідання суду 29.12.2020 було сформовано і відправлено, проте не доставлено через некоректно вказаний номер телефону.

21.12.2020 судова повістка про виклик до суду направлена рекомендованим відправленням за № 848. За інформацією з сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованих відправлень, 23.12.2020 адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення. Оскільки станом на 29.12.2020 повістка вручена не була, слухання справи було відкладено на 12.01.2021.

ОСОБА_1 рекомендованим відправленням за № 020 була направлена повістка з викликом у судове засідання на 12.01.2021. У точці видачі відправлення перебувало з 02.01.2020, проте станом на 12.01.2021 відомості про отримання судової повістки відсутні.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. п. 38 постанови ВС від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 270214 від 13.10.2020, складеного інспектором СЮП Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенантом поліції Поповичем Б.М., вбачається, що ОСОБА_1 «13.10.2020 близько 15.00 год. прибула в КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний НРЦ «Надія» щоб забрати своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в п`яному вигляді через неналежне виконання своїх обов`язків».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Матеріали справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, містять рапорт старшого інспектора СГПП№ 3 Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області від 25.09.2020, пояснення заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний НРЦ «Надія» ОСОБА_4 та пояснення самої ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 зазначила, що приїхала до КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний НРЦ «Надія» з метою забрати своїх дітей зі школи- інтернату. Оскільки вона приїхала у той час, коли у дітей тривали уроки, адміністрація закладу поросила прийти її пізніше. Після цього ОСОБА_1 пішла провести час та вживала горілку. О 15.00 ОСОБА_1 знову прийшла до вищезазначеного закладу, але вже у нетверезому стані. Дітей їй не віддали та попросили приїхати за ними наступного дня. Оскільки з такою пропозицією ОСОБА_1 не погодилася, то виник конфлікт, під час якого було викликано поліцію.

Аналогічні за змістом пояснення надала заступник директора з навчально-виховної роботи КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний НРЦ «Надія» ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до п.п. 7, 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, в протоколі зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Так, ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Між тим, відповідно до викладених у протоколі обставин, зазначено, що ухилення від виконання батьківських обов`язків полягає у прибутті ОСОБА_1 до навчального закладу в п`яному вигляді.

Саме по собі вживання алкогольних напоїв є безумовно соціальним явищем, яке має негативний вплив на виховання дітей, разом з тим воно є лише причиною, наслідком якої може стати ухилення від виконання батьківських обов`язків по забезпеченню умов для належного виховання та утримання неповнолітніх осіб.

За таких обставин, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не конкретизовано та не викладено суть правопорушення: в чому саме полягало ухилення від виконання батьківських обов`язків, можливо з причини зловживання спиртними напоями, як то відсутні належні умови проживання та виховання дитини (відсутність нормального харчування, одягу, незабезпечення умов для духовного розвитку дитини, тощо).

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інших доказів, на підтвердження факту ухилення від належного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей матеріали справи не містять.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі за протоколом серії ВАБ 270214 від 13.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості про особу суду невідомі, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Літвінова Г.М.