Справа №345/4777/21
Провадження № 3/345/1340/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платками податків про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «Ґудвеллі Україна», громадянина України, за ч.2 ст.163-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 головним державним ревізором-інспектором Курилів Ю.О. складено протокол про адміністративне правопорушення №221 від 29.10.2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Ґудвеллі Україна», допустив несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування до сплати податку на додану вартість, в результаті чого несвоєчасно сплачено податок на додану вартість в сумі 585563,72грн., чим порушено п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Станом на 23.07.2021 року сума податкового боргу по податку на додану вартість склала 585563,72грн. Самостійно сплачену суму 322485,00 грн. податкового зобов`язання визначено в Декларації по податку на додану вартість за травень 2021 року, зараховано в погашення боргу в порядку черговості, кількість днів затримки становить 24 дні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мазур У.В. надала суду письмові пояснення. Зазначає, що п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації,крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Адвокат зазначає, що податковий орган не визначив платнику податків податкового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням, яке було б несвоєчасно погашено. Також платник податків не декларував податкового зобов`язання за червень 2021 року в сумі 585563,72 грн. ПДВ, яке в квітні не оплатив, такого не було.

Адвокат наголошує, що ТОВ «Ґудвеллі Україна» оскаржило податкове повідомлення-рішення Західного МУ ДПС по роботі з ВПП від 20.10.2021 року №0/2297/330050 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду і до вступу цього рішення в законну силу відсутні підстави для ствердження, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення. У діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п.57.1, 57.3 ст.57 ПК України. А тому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.163-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутнісю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.163-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 ст.38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї-шостій статті.

Отже, статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. У цих випадках, згідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким продовжений бути не може, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припиненими.

Таким чином, для більшості правопорушень точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення. При тривалому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається по-іншому, точкою відліку тут є момент виявлення проступку.

Із доктринального тлумачення норм ст.ст. 9, 38 КПК України випливає, що триваюче правопорушення вчинюється протягом біль-менш тривалого часу і характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, в тому числі, тривалим безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів.

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер і не є триваючими, відносяться такі проступки, як несвоєчасна подача декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджету та державних цільових фондів тощо. Днем вчинення таких правопорушень є дата порушення граничного строку подачі декларації, про доходи до фіскального органу, порушення граничного строку подачі до закладу банків платіжних документів про оплату податків, зборів тощо.

П.57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації,крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України, яке виразилося у несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належної суми податку на додану вартість за червень 2021 року. В акті від 28.09.2021 року №363/33-00-50-09/32464900 вказано, що ТОВ «Ґудвеллі Україна» самостійно сплатило суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 23.07.2021 року.

Отже, ураховуючи вищенаведені норми та положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, їх тлумачення, приходжу до висновку, що інкриміноване правопорушення не є триваючим, оскільки, сплата відповідного податкового зобов`язання обумовлена конкретними строками, а отже інкриміноване ОСОБА_1 несвоєчасне подання платіжних доручень не може розглядатися, як триваюче правопорушення.

Оскільки ТОВ «Ґудвеллі Україна» самостійно сплатило суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 23.07.2021 року, саме з цієї дати слід обчислювати строки накладення адміністративного стягнення. Виходячи з наведеного, по зазначениму у протоколі факту несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належної суми ПДВ, на момент розгляду вказаної справи, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 221, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя