Справа №: 310/9071/20
3/310/131/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ФОП ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом від 28 листопада 2020 року серії ВАБ № 285332 28 листопада 2020 року о 12 год. 25 хвил. ОСОБА_1 допустив приймання відвідувачів в магазині «Комп`ютерний всесвіт», розташованому за адресою: м. Бердянськ, пр. Азовський, 14, чим порушив вимоги п/п 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він працює адміністратором торгового залу в магазині «Комп`ютерний всесвіт», є найманим працівником у ФОП ОСОБА_2 , вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений неправомірно, оскільки він не є суб`єктом господарювання. Зауважив, що у вихідні дні в листопаді 2020 року магазин «Комп`ютерний всесвіт» не здійснював продаж товарів, а працював виключно в режимі видачі он-лайн замовлень. Крім того, одним з напрямків роботи магазину є діяльність з ремонту комп`ютерів та мобільних телефонів, що не заборонено п/п 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року. 28 листопада 2020 року в магазині здійснювалась видача он-лайн замовлення, а не обслуговування клієнтів в приміщенні магазину. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки (поняті) порушення, до нього не додано чеків продажу товару в зазначений в протоколі день, що свідчить про відсутність доказів приймання відвідувачів в магазині. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно до ст. 41 вказаного Закону особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення ним 28 листопада 2020 року п/п 4 п. 15 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», що полягає у допущенні приймання відвідувачів в магазині.

Підпунктом 4 пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, в редакції, яка діяла станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року, визначено, що на період дії карантину забороняється в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за порушення п/п 4 п. 15 Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, може бути лише суб`єкт господарювання.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 працює адміністратором магазину «Комп`ютерний всесвіт». Зі слів ОСОБА_1 він є найманим працівником у ФОП ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 не наділений повноваженнями приймати рішення щодо встановлення/зміни режиму роботи магазину, тому він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до справи додано наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду адміністратора торгового залу, вказане свідчить, що він є найманим працівником. Однак, матеріали справи не містять посадової інструкції ОСОБА_1 , що позбавляє можливості взагалі визначити його обов`язки як адміністратора торгового залу. Таким чином, працівниками поліції не надано доказів, що ОСОБА_1 наділений будь-якими адміністративно-розпорядчими функціями в магазині «Комп`ютерний всесвіт».

В протоколі не зазначені свідки події, адміністративний матеріал не містить письмових пояснень осіб, які нібито відвідували магазин у вказаний в протоколі час, відсутні фіскальні чеки, що підтверджують роботу магазину у вказаний день.

Доданий на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП диск з відеозаписом не містить даних про дату, час, місце його створення, ідентифікацію магазину.

Наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять відомості про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відсутність в даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя О.М. Вірченко