Справа № 755/105/21
Провадження №: 3/755/52/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №107544, ОСОБА_1 , 22 листопада 2020 року о 21 годині 05 хвилин, у м. Києві по бул. Перова, буд.27, керував ТЗ «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідність обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вечері 22.11.2020 року він був змушений в екстреному випадку доставити до лікарні свою дружину, оскільки у неї онкологічне захворювання та відкрилась кровотеча. Його зупинили працівники поліції, так як він порушив правила дорожнього руху - поїхав на червоне світло світлофора. При цьому на його прохання вести відео фіксацію правопорушення працівники поліції прийшли до висновку, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Правоохоронці запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовився, та як це потребувало значного часу, а його дружина потребувала невідкладної медичної допомоги і він діяв умовах крайньої необхідності. ОСОБА_1 просив визнати дії працівників поліції незаконними та закрити справу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, переглянувши відеозапис, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Згідно з положеннями ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Суд вважає, що оскільки дружина ОСОБА_1 потребувала невідкладної медичної допомоги, оскільки має онкологічне захворювання, тому ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Наведені обставини підтверджено медичними документами, які було надано ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Дослідивши у судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудної камери АА00865, з якого вбачається, що на записі відсутні обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього з відео запису видно, що ОСОБА_1 веде себе адекватно, чітко і логічно відповідає на запитання працівників поліції, в нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння зазначені в протоколі. Інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння суду не надано.

Враховуючи доводи особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими фактичними даними, дослідженими судом, спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності для відвернення більшої шкоди, вина особи не доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

У зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 4 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо вчинення дії особою відбувалось в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з вчиненням правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: