Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1588/21
Провадження № 3/935/1000/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 08.06.2021 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002610 від 03.06.2021, ОСОБА_1 03.06.2021 о 00:05 годині в м. Коростишів по вулиці Чехова керував транспортним засобом DELTA з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2,5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 02.06.2021 близько опівночі разом з ОСОБА_2 рухались у м. Коростишів, по вул. Чехова до місця проживання останнього, за кермом перебував ОСОБА_2 , не доїжджаючи до перехрестя з вулицею Горького мопед заглох і не заводився, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 намагались його завести, проте після того, як він заводився, одразу через деякий час глох. Через деякий час на перехресті зупинився патрульний автомобіль і увімкнувши проблискові маячки перегородив їм шлях, працівник поліції вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушують правила дорожнього руху, однак ОСОБА_1 тримав мопед за кермо, підсвічував телефоном ОСОБА_2 , однак не керував транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 02.06.2021 ввечері, ближче до опівночі їхав з роботи додому, мопед починаючи з 22.00 постійно глох, по дорозі зустрів ОСОБА_1 , попросив допомогти, під час налагодження роботи двигуна під`їхали працівники поліції, перегородили дорогу і попросили ОСОБА_1 пройти з ними в службовий автомобіль тому, що він тримався за кермо, але не керував. ОСОБА_2 намагався пояснити працівникам поліції, що це його мопед, який належить його батьку ОСОБА_3 , однак на це не звернули уваги, і продовжили спілкування з ОСОБА_1 , після цього ОСОБА_2 сів на мопед та поїхав додому.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити справу, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять доказів того, що працівники поліції мали, передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу, чи взагалі докази того, що транспортний засіб було зупинено і керував ним безпосередньо ОСОБА_1 . Також щодо ОСОБА_1 було складено постанову серії БАА №822132 про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, однак, зважаючи, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає обставинам справи, а дії працівника поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права ОСОБА_1 , останній оскаржив постанову у встановленому законом порядку. Рішенням Коростишівського районного суду від 12.10.2021 року у справі № 935/1869/21 постанову скасовано, а провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 4. ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали, переглянувши відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, встановлено, що відеозапис від 03.06.2021 року, долучений до матеріалів справи не повний і містить лише фрагмент подій, з якого неможливо встановити чи рухався транспортний засіб, та взагалі чи керував ним ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, пояснення захисника, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення) адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, з урахуванням наведених вище обставин, які свідчать про те, що працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у матеріалах справи немає.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом, та відповідно до вимог закону був суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 03.06.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко