Справа № 583/4409/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що не працює, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи раніше двічі протягом року притягнутий до адміністративної відповідальності, останній раз 22.06.2020 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП і на якого постановою суду було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. в прибуток держави, без оплатного вилучення транспортного засобу, 23.11.2020 року о 23.19 годині знаходячись в с. Хухра, вул. Полтавська, 243, керував транспортним засобом марки ИЖ Юпітер 4, державний реєстраційний номер б/н в стані алкогольного сп`яніння, після продуву алкотестера газоаналізатора Драгер 6810 проба становила 1,48 % проміле, порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положеньст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності заст. 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності. Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Крім того факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.11.2020 року серії ДПР18 №039529, постановою Охтирського міськрайонного суду від 22.06.2020 року, показами алкотестера газоаналізатора Драгер 6810 проба становить 1,48 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які, кожен окремо, пояснили, що у їхній присутності водій проходив освідування на стан сп`яніння на місці, шляхом продування газоаналізатора, проба становить 1,48 % проміле проміле. У суду немає підстав ставити під сумнів зазначені письмові пояснення, таких доказів суду не надано.

Згідно постанови Охтирського міськрайонного суду від 22.06.2020 року ОСОБА_1 не позбавлявся права керування всіма видами транспортними засобами, оскільки інформація щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує визнання вини особи яка притягається до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин справи дійшов висновку, що наявні підстави для застосування стягнення у вигляді накладення штрафу без позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАПУ з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.3, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) в прибуток держави, без позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко