№ 415/6917/20
№ 3/415/10/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.21 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В

З протоколу серії ОБ № 201329 від 05.11.2020 року, встановлено, що 04 листопада 2020 року о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги, 100 міста Лисичанська, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 863 від 05.11.2020 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного сп`яніння».

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що 04 листопада 2020 він не керував транспортним засобом ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому попросив свого знайомого ОСОБА_2 відвести його додому. Під час керування даним транспортним засобом ОСОБА_2 здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб та втік з місця ДТП. На час прибуття поліції він залишився один, його відвезли до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, після чого поліцейський склав відносно нього протокол, не взявши до уваги його пояснення про те, що він автомобілем не керував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснив, що 04 листопада 2020 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, останній попросив відвести його додому на його автомобілі ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_1 , однак не впорався з керуванням та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Daewoo». Злякавшись з місця події втік.

У судовому засіданні були досліджені матеріали справи, з яких вбачається наступне:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201329, що його складено у відношенні ОСОБА_1 , за порушення п. 2.9 а. Правил дорожнього руху; дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

З висновку № 863 від 05.11.2020 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного сп`яніння»;

З відтвореного та дослідженого у судовому засіданні відеозапису події від 04.11.2020, вбачається, що автомобіль ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_1 стоїть позаду транспортного засобу марки «TF69YO», д.н.з. НОМЕР_2 . Транспортний засіб марки ВАЗ 210990-20, номерний знак НОМЕР_1 має пошкодження передньої частини автомобіля. Транспортний засіб марки «TF69YO», д.н.з. НОМЕР_2 має пошкодження задньої частини машини. Факт керування транспортним засобом саме правопорушником ОСОБА_1 не зафіксований.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Органами Національної поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкцією якої передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином:

об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

об`єктивною стороною є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння;

суб`єктом цього правопорушення є водії транспортних засобів;

суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечується, однак відсутні докази, що останній керував транспортним засобом.

У судовому засіданні встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, через те, що не знайшов свого підтвердження факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як посадовими УПП в Луганській області ДПП, не представлено доказів винності останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, а також того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, провадження у справах про адміністративні правопорушення необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.Г. Березін