Справа 362/2909/21
Провадження 3/362/1266/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в СБУ, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

25.05.2021 о 01:05 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Декабристів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Alcotest 6810 RAN-3614» результат якого становить 0,32 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився причини неявки суду не відомі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Стукалова І.В. (діє на підставі договору № 32 від 16.06.2021) підтримала раніше заявлені клопотання про закриття провадження у справі з огляду на невинуватість ОСОБА_1 у даному правопорушенні. Ствердила, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, а результат приладу «Alcotest 6810 RAN-3614» є наслідком вживанням лікарських засобів у зв`язку з лікуванням у лікаря-стоматолога: полоскання ротової порожнини через сонацію ротової порожнини та протезування зубів (5,6 зуб нижній ряд). Подала суду копію довідки на підтвердження цих обставин. Вказала, що ОСОБА_1 з метою здати аналіз саме крові на вміст алкоголю разом з поліцейськими поїхав до медичного закладу, однак там відмовилися брати такий вид аналізу, запропонувавши проти тест за допомогою відповідного приладу. Він відмовився і повернувся на місце зупинки, там пройшов тест, результат якого показав 0,32 ‰. Додатково зауважила на ряд процесуальних порушень при складанні протоколу працівником поліції: не роз`яснення її підзахисному прав та обов`язків, права самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, права скористатися правовою допомогою.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності разом із письмовими поясненнями представника ОСОБА_1 суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП в редакції, яка діяла станом на 25.05.2021, передбачено відповідальність за

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Прaвил дoрожнього руху вoдій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку мeдичний oгляд з метою встановлення cтану aлкогольного, нaркотичного чи іншого cп`яніння або пeребування під впливoм лiкарських пpепаратів, що знижують увaгу та швидкiсть реaкції.

Тобто, за змістом вказаної норми поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, і у разі незгоди вoдія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 3 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського С. Ревуна, який оформив спірний протокол. З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом, при цьому без будь-якого примусу у добровільному порядку погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено результат 0,32 ‰. Добровільно підписує цей результат на не висловлює жодних зауважень до процедури його проведення та кінцевого результату.

Суд констатує, що відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, зокрема:

-даним результатів приладу «Драгер», тест № 281 від 25.05.2021, згідно з яким виявлено 0,32 ‰;

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.05.2021;

-даними розписки ОСОБА_4 від 25.05.2021 про зобов`язання доставити транспортний засіб Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , за відповідною адресою.

Суд зауважує, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю у крові 0,32 %, що не оспорюється ним і його представником. Такий результат перевищує гранично допустиму норму та беззаперечно вказує на перебування у стані сп`яніння.

Так, нормативно-правовим актом, яким передбачено граничний розмір вмісту алкоголю в крові є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, у Розділі ІІ, пункті 7 якої зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в акті огляду засвідчив свою згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, засвідчив своїм підписом роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер», тест № 281 від 25.05.2021, ознайомилася з протоколом і проставив короткий підпис у ньому.

Водночас матеріали справи не містять, а представником ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів про відсутність згоди останнього з результатами такого огляду, а тому у поліцейського не було об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення огляду в заклад охорони здоров`я.

Наведене спростовує зауваження представника про необхідність доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду, оскільки даний обов`язок виникає у працівника поліції в разі незгоди водія з результатом огляду.

Щодо зауважень захисника про обмеження її підзахисного в праві скористатись правовою допомогою, то дана обставина не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду, з наявних у суду доказів не вбачається, що ОСОБА_1 заявляв такого роду клопотання. Також відсутні докази наміру ОСОБА_1 здати кров на вміст алкоголю у крові у медичному закладі, на що посилалася його представниця у клопотанні про закриття цієї справи.

Водночас суд констатує, що надана представником ОСОБА_1 довідка ТОВ "Медаком" про проходження останнім обстеження у лікаря стоматолога, який здійснив йому сонацію ротової порожнини і протезування зубів, яка датована 21.05.2021, тобто за чотири дні до події, і надання лікарем відповідних рекомендацій після лікування серед іншого щодо необхідності полоскання ротової порожнини, не підтверджує факт виконання ОСОБА_1 цих рекомендацій саме 25.05.2021.

При цьому суд зауважує, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає також керування транспортними засобами особами «під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», а тому твердження представника Шовкопляса Є.Ю. про керування транспортним засобом після прийому спиртовмісних ліків, а тому відсутність у його діях складу цього правопорушення, суд до уваги не бере.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керуванні в стані алкогольного, сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко