Провадження №: 3/755/9720/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором Автостанції «Дарниця», зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 19.10.2021 року, о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи посаді директора Автостанції «Дарниця» на робочому місці не забезпечила: 1) перебування відвідувачів у громадських будинках і спорудах лише у вдягнутих ЗІЗ; 2) касир автостанції обслуговувала відвідувача без ЗІЗ; 3) у касира автостанції не була вдягнута маска, касир без ЗІЗ обслуговувала відвідувачів, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпункт 1, 9 пункту 2.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заході з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , з`явилася, повідомила, що касир в момент перевірки перебувала за склом та є вакцинованою, а перебувала без маски, оскільки в цей час змінювала її. Крім того, зазначила, що на вході в приміщення Автостанції пасажирів попереджено, що вхід можливий лише в масці, наявні повідомлення для відвідувачів про обов`язковість використання засобів індивідуального захисту. Зазначила, що касир попередила пасажира аби він вдягнув маску.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом лише тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії №667 від 19.10.2021 дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за ч. 1ст. 44-3 КУпАП, вказано про порушення вимог п.п.2 п. 2 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236.

Однак, судом було встановлено, що станом на 19 жовтня 2021 року (день складення протоколу) норма п.п. 2 п. 2 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236, що вказана у протоколі про адміністративне правопорушення як підстава вчинення правопорушення, відсутня. Поряд з цим, чинною є норма п.п.2 п.2-2 вказаної постанови КМУ, що передбачає відповідальність перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: