Провадження № 33/4820/641/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

За постановою суду, 8 червня 2021 року о 23 год. 20 хв. в м. Хмельницькому в дворі будинку №34 по вул. Тернопільській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 №0515, що підтверджується тестом №4041 від 28.06.2021 року, результати огляду - 1,61‰. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року, а провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, винесеною із порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленої процедури, а результат алкотестера він не визнавав, що підтвердять свідки, в свою чергу працівники поліції в порушення чинного законодавства не забезпечили йому можливості пройти відповідний огляд в медичному закладі. При складанні протоколу працівниками поліції безпідставно було зазначено, що свідки події відсутні, що не відповідає дійсності, оскільки в той час ОСОБА_1 в дворі свого дому перебував не один, а в компанії знайомих. Із відео та аудіо матеріалів, зафіксованих нагрудними камерами працівників поліції та камери їх патрульного автомобіля, вбачається повна адекватність його дій, а саме нормально постава, хода, мова.

Від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, а навпаки наполягав на цьому, що не відображено в оскаржуваному протоколі. Працівники поліції скористались пізньою годиною та тим, що ОСОБА_1 поспішав додому, права йому роз`яснені не були.

Оскаржувана постанова суду винесена без роз`яснення усіх істотних обставин справи, виклику до суду та відібрання особистих пояснень від посадових осіб поліції, які склали протокол, свідків, яких нібито не було, а тому вони не могли підтвердити факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки на проходженні такого огляду ОСОБА_1 наполягав.

За таких умов відбулось порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , оскільки він не мав змоги скористатись будь-якими засобами доказування для доведення своєї невинуватості в правопорушенні, яке йому інкриміновано, оскільки він особисто не приймав участі в суді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №111175 від 28.06.2021;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за результатами приладу Alcotest Drager 6810 №0515 від 28.06.2021;

- результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 від 28.06.2021 за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 №0515 (результат тесту - 1.61 ‰);

- відеозаписом правопорушення.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Посилання ж ОСОБА_1 на порушення процедури проведення його огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не доставили його до медичного закладу для проведення такого огляду, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, у зв`язку з виявленими ознаками, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою сертифікованого приладу «Драгер». На вказану пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився та пройшов оглядна стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат тесту - 1,61 ‰.

З наявного в матеріалах справи відеозапису дійсно вбачається, що ОСОБА_1 не заперечив факт вживання алкогольних напоїв.

Разом з тим, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 виявляв бажання проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду.

Тому, апеляційний суд вважає, що підстави для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були відсутні.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на відсутність двох свідків під час проведення його огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alсotest». Під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції застосовували технічні засоби відеозапису. Тому, в разі застосування засобів відеозапису, згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, присутність двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння не вимагається.

Отже, процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння порушена не була.

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом. Однак, він такими не скористався, жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході апеляційного розгляду не надав.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук