ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 Справа №607/19005/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тернопіль ) Тернопільського управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не створила належних умов для проживання та навчання неповнолітньої дитини. Таким чином ОСОБА_1 порушено вимоги статті 10 Закону України «Про охорону дитинства», статті 150 Сімейного кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнала повністю та щиро розкаялася, запевнила, що натепер прибрала у помешканні, син забезпечений усім необхідним.

Окрім визнання своєї вини самою ОСОБА_1 її вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними наявними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476383 від 20 жовтня 2021 року; матеріалами фотофіксації із помешкання ОСОБА_1 у селі Івачів Долішній, Тернопільського району, Тернопільської області; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 27 липня 2010 року Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області на підставі актового запису про народження ОСОБА_2 21 липня 20010 року, № 06 зробленого 27 липня 2010 року, із якого вбачається, що матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Перелік базових та фундаментальних обов`язків батьків щодо виховання дітей визначений Сімейним кодексом України.

Так, статтею 150 цього кодексу встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Окрім цього, статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють; втягнення у злочинну діяльність, залучення до вживання алкоголю, наркотичних засобів і психотропних речовин; залучення до екстремістських релігійних психокультових угруповань та течій, використання її для створення та розповсюдження порнографічних матеріалів, примушування до проституції, жебрацтва, бродяжництва, втягнення до азартних ігор тощо. Держава через органи опіки і піклування, служби у справах дітей, центри соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, кол-центр з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей у порядку, встановленому законодавством, надає дитині та особам, які піклуються про неї, необхідну допомогу у запобіганні та виявленні випадків жорстокого поводження з дитиною, передачі інформації про ці випадки для розгляду до відповідних уповноважених законом органів для проведення розслідування і вжиття заходів щодо припинення насильства. Дитина вправі особисто звернутися до органу опіки та піклування, служби у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, інших уповноважених органів за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів. Розголошення чи публікація будь-якої інформації про дитину, що може заподіяти їй шкоду, без згоди законного представника дитини забороняється. Процедура розгляду скарг дітей на порушення їх прав і свобод, домашнє насильство та інші прояви жорстокого поводження з дитиною встановлюється законодавством.

За вказаних обставин суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.

З цих підстав ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан, обставину,яка пом`якшує відповідальність щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, відсутність обставин,які обтяжують відповідальність, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адмінстягнення у виді попередження, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись статтями 33, 40-1 , частиною 1 статті 184, статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адмінпорушення передбаченого частиною 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка