Справа № 589/4422/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2021 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушенн, яка надійшла з Кролевецького відділення поліції Глухівського ВП ГУНП в Сумській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 »,-

- за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року серії ВАБ №399884, 28 листопада 2020 року виявлено, що ОСОБА_1 як власниця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою м. Кролевець, вул. Л.Українки, 84А, не вжила заходів щодо нанесення маркування про дистанцію між покупцями 1,5 м, чим порушила пп. 13 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (зі змінами, внесеними Постановою КМУ №1100 від 11.11.2020), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

До початку розгляду справи до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких вона посилається на те, що при вході до приміщення магазину було на момент перевірки розміщено інформацію про необхідність відвідувачам дотримуватись у приміщенні дистанції в 1,5 метра один від одного. Крім того, наголосила, що працівниками поліції не було встановлено, чи дійсно вона є суб`єктом господарювання, та чи покладено на неї обов`язки додержання правил щодо карантину людей.

Суд, дослідивши матеріали справи при підготовці до розгляду справи, у відповідності до положень ст. 278 КУпАП, приходить до наступного.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пп.13 п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року (зі змінами) на території України на період дії карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року серії ВАБ №399884 вказано лише дату виявлення порушень, при цьому не зазначено час перевірки, у ході якої виявлено порушення.

Особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Частина перша ст.44-3 передбачає відповідальність особи за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пп.13 п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року (зі змінами) на території України на період дії карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Однак особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надає жодних доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, яка обслуговує відвідувачів, або на неї покладено обов`язки щодо додержання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, відповідно до нормативних або розпорядчих актів, посадових інструкцій та інших документів.

Нормами ч. 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Таким чином, матеріали справи не містять всіх відомостей, які необхідні для забезпечення правильного розгляду справи, у зв`язку з чим, суддя, не має можливості в повному обсязі з`ясувати обставини правопорушення, перевірити відповідність кваліфікації діям ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Викладене свідчить, що адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 складений з порушенням вимог КУпАП, тобто без проведення належної перевірки органом, який надіслав адміністративний матеріал до суду.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малафєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області.

Суддя В. М. Придатко