Єдиний унікальний номер 725/1360/21
Номер провадження 3/725/940/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці О. І. Галичанський, розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Буковинської митницi держмитслужби про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ст.472 Митного Кодексу України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил 0175/40880/21, 05.02.2021 року до митного оформлення подано митну декларацію № UA408020/2021/003453 з товаром Пилопродукція хвойна обрізна ( ялина, ялиця) зрощена, стругана з чотирьох сторін у вигляді профільного погонажу, з пазом уздовж однієї площини заготовка рами дверей", згідно поданих до митного оформлення комерційних та інших товаросупровідних документів, загальною вагою 23000 кг, в кількості 15300 шт., об`ємом 51,408 м. куб.

Отримувачем даного товару є фірма «Gima LTD» Болгарія, м. Момчілград, відправником - ФОП ОСОБА_1 .

Цього ж дня в Буковинську митницю Держмитслужби з УСБ України в Чернівецькій області надійшов лист вих. №75/14/4-249 про можливе переміщення товарів з порушенням митного законодавства ФОП ОСОБА_1 .

З метою проведення митного оформлення вищевказаного товару ОСОБА_1 було здійснено електронне декларування зазначеного вантажу у Буковинській митниці ДФС згідно ЕМД:

-ЕК 10 АА №UA408020/2021/003453 та товаросупровідних документів, а саме: пакувальний лист №02 від 04.02.2021 р., Інвойс №02 від 04.02.2021 р.

В графі №31 вищевказаної ЕМД зазначено опис товару «Пилопродукція хвойна обрізна (ялина, ялиця) зрощена, стругана з чотирьох сторін, у вигляді профільного погонажу, з пазом (5x5 мм) уздовж однієї площини - заготовка рами дверей», а в графі №33 Код товару - .

Згідно статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Під час здійснення митних формальностей було сформовано запит №6 про визначення коду товару.

Згідно Рішення про визначення коду товару від 08.02.2021 р. №КТ-ІІА-2021 опис товару «Лісоматеріали хвойних порід (ялина, ялиця) обрізні, зрощені, стругані по довжині, стругані з чотирьох сторін, бруски розмірами 34x40x100 мм, з пазом (5x5 мм) уздовж однієї площини, в кількості 4300 шт., 12,852 м3; бруски розмірами 34x40x2100 мм, без нанесення пазів та гребенів, в кількості 10800 шт., 38,556 м3», код товару .

Відповідно до Закону України від 08.09.2005 №2860 «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» (зі змінами і доповненнями) реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів. Згідно зі ст. 1 даного Закону такі вимоги поширюються на пиломатеріали, які класифікуються згідно розділу IX, групи 44, коду 4407 УКТ ЗЕД. Перелік лісоматеріалів та пиломатеріалів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, наведено в додатку 3 до постанови КМУ від 21.05.2012 №436 «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» (зі змінами і доповненнями).

Таким чином, декларантом в особі ОСОБА_1 , під час здійснення декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, на думку митниці не заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості ( назва та код товару) про товар «Лісоматеріали хвойних порід (ялина, ялиця) обрізні, зрощені, стругані по довжині, стругані з чотирьох сторін, бруски розмірами 34x40x100 мм, з пазом (5x5 мм) уздовж однієї площини, в кількості 4300 шт., 12,852 м3; бруски розмірами 34x40x2100 мм, без нанесення пазів та гребенів, в кількості 10800 шт., 38,556 м3», який підлягає обов`язковому декларуванню.

Зазначені дії на думку представника митниці мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.472 Митного кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник Мазурашу М. не з"явилися. Просили розглянути справу за їхньої відсутності.

ОСОБА_2 подав до суду письмове заперечення на протокол про порушення митних правил.Просив закрити провадження через відсутність складу адміністративного правопорушення. Надав суду копію рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року та Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 року .

Представник митниці у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 280 КпАП України предбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Закон України від 05.10.2006р. № 227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мита та податків.

Згідно ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується відсутністю прямого умисла, наприклад необережною (самовпевненість або недбалість) формою вини.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005р. «Про судову практику в справах про контрабанду та порушення митних правил» передбачено, що при розмежуванні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 340 у МКУ ст. 352 МКУ від 11.07.2002 р. № 92- VI, необхідно мати на увазі, що дії особи можуть бути визнані недекларуванням товарів, транспортних засобів ( відповідна ст. 472 у чинному МК України від 13.03.2012 № 4495-VI)) тільки в тому разі, коли особа не мала намірів приховати товар від митного контролю. При цьому, слід вказати, що суб`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є відсутність прямого умислу, тобто визначено необережною формою вини (самовпевненістю або недбалістю).

Судом встановлено , що 05.02.2021 року до митного оформлення подано митну декларацію № UA408020/2021/003453 з товаром Пилопродукція хвойна обрізна ( ялина, Ялиця) зрощена, стругана з чотирьох сторін у вигляді профільного погонажу, з пазом уздовж однієї площини заготовка рами дверей», згідно поданих до митного оформлення комерційних та інших товаросупровідних документів, загальною вагою 23000 кг, в кількості 15300 шт., об`ємом 51,408 м. куб.

Отримувачем даного товару є фірма «Gima LTD» Болгарія, м. Момчілград, відправником - ФОП ОСОБА_1 .

При проведенні митного оформлення вищевказаного товару ОСОБА_1 було здійснено електронне декларування зазначеного вантажу у Буковинській митниці ДФС згідно ЕМД:

-ЕК 10 АА №UA408020/2021/003453 та товаросупровідних документів, а саме: пакувальний лист №02 від 04.02.2021 р., Інвойс №02 від 04.02.2021 р.

В графі №31 вищевказаної ЕМД зазначено опис товару «Пилопродукція хвойна обрізна (ялина, ялиця) зрощена, стругана з чотирьох сторін, у вигляді профільного погонажу, з пазом (5x5 мм) уздовж однієї площини - заготовка рами дверей», а в графі №33 Код товару - .

При перевірці достовірностей митної декларації, митницею створено запит № 6 від 05.02.2021 року , який скеровано до Управління адміністрування митних платежів , митної вартості та митно- тарифного регулювання та надіслано для перевірки митну декларацію, подану ОСОБА_1 з метою вирішення складного випадку класифікації ( а.с. 17).

Згідно Рішення про визначення коду товару від 08.02.2021 р., «Лісоматеріали хвойних порід (ялина, ялиця) обрізні, зрощені, стругані по довжині, стругані з чотирьох сторін, бруски розмірами 34x40x100 мм, з пазом (5x5 мм) уздовж однієї площини, в кількості 4300 шт., 12,852 м3; бруски розмірами 34x40x2100 мм, без нанесення пазів та гребенів, в кількості 10800 шт., 38,556 м3», визначено код товару . ( а. 18-19).

Визначення коду згідно цього рішення , слугувало підставою для порушення митного провадження відносно ОСОБА_1 та відповідно складання відносно нього протоколу про порушення митних правил № 0175/40800/21.

Не погодившись із діями митниці , ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення Буковинської митниці Держмитслужби про визначення коду товарів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Буковинської митниці Держмитслужби від 08.02.2021 року про визначення коду товару.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 року , рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже , підстава, яка слугувала порушенням відносно ОСОБА_1 митного провадження та відповідно складання протоколу про порушення митних правил ( неправильне визначення коду товару) у встановленому законом порядку скасована.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів того, що ОСОБА_1 було допущено порушення митних правил і таке порушення призвело до будь-яких негативних наслідків.

Таких доказів не було здобуто і в суді.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутні обов`язкові складові адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 472 МК України .

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек з.г.о.» проти Чеської Республіки». Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Кддіг Тогуа V. Зраіп) серія А. 303-А; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, митницею не надано належних доказів порушення митних правил ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 472 МК України.

Оскільки вилучений в порядку ст.511 МК України товар не відноситься до категорії товарів обмежених чи заборонених до переміщення через митний кордон України, він підлягає поверненню ОСОБА_1 після його митного оформлення і сплати митних платежів, а в разі відмови від їх сплати для подальшого вивезення з митної території України.

Відповідно до п.2, п.3 розділу 3 «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, витрати понесені митницею за зберігання майна стягненню не підлягають.

На пiдставi наведеного, керуючись ст. 10-11 КУпАП, ст.ст.472, 458,511, 525 - 529 Митного Кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України , закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0175/40800/21 від 08.02.2021 року, товар повернути ОСОБА_1 , або уповноваженому представнику, після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів, а в разі відмови від їх сплати- для подальшого вивезення з митної території України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови .

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський