Номер справи 220/2039/20
Номер провадження 3/220/49/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіної І.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого ТОВ «Плодородіє НПК», інвалідність не встановлена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , докази притягнення до адміністративної відповідальності раніше суду не надані,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455623 від 03.12.2020 року о 12-00 год. на автошляху с. Шевченко-с. Воскресенка, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «RENAULT lоgan», д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати транспортним засобом, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шевролет авео», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, п. 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , винним себе не визнав, пояснив, що 03.12.2020 р., приблизно о 11-50 год, він рухався по ділянці дороги, вказаній у протоколі. Він рухався по своїй смузі руху зі швидкістю в межах 90 км/за год. Назустріч йому їхав автомобіль «Шевролет». Коли водій «Шевролет» об`їжджав гілку на своїй смузі руху, він виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталося зіткнення, було пошкоджено дзеркала. Сигнал повороту водій «Шевролет» не вмикав. Просив долучити до матеріалів провадження відеозапис події з реєстратора. Таке клопотання було задоволено.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 суду показав, що 03.12.2020 р. приблизно о 11-50 год. керував транспортним засобом марки «Шевролет», віз дружину до лікарні. Назустріч йому їхав автомобіль білого кольору. Він рухався по своїй смузі руху, але після проїзду автомобіля відчув удар, проїхав назад, побачив, що пошкоджені дзеркала. Рухався зі швидкістю 60-80 км за год. зазначив, що «вільнув» кермом вліво, чого, не зрозумів, але почув звук удару.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, наданий ОСОБА_1 , судом фактично встановлено наступне.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до положень п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте, згідно досліджених судом доказів, порушення вказаних вимог ПДР України в діях ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455623 від 03.12.2020 р., ОСОБА_1 інкримінується недотримання безпечної дистанції руху та безпечної швидкості руху (а.с. 3), проте не зазначено, з якою саме швидкістю руху рухався ОСОБА_1 , яка швидкість була встановлена на даній конкретній ділянці дороги-місця ДТП, що дало би можливість встановити факт наявності чи відсутності порушень вимог п. 12.1 ПДР України в його діях. Інші докази порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України суду не надані та у протоколі не зазначені.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність порушень п. 13.1 ПДР України водієм ОСОБА_1 , суд зазначає наступне. Як вбачається зі схеми місця ДТП від 03.12.2020 р. на а/ш Воскресенка-Шевченко (а.с. 4), ширина проїжджої частини дорожнього полотна складала 6 м, ширина кожної смуги зустрічного руху складала по 3 м. Транспортні засоби «авто» (тз2) та «рено» (тз1) на час складання схеми події знаходились на смугах свого руху. Місце удару під номером 3 знаходилось на смузі руху транспортного засобу № 1 («рено»), візуально ближче до дорожньої розмітки. Проте, відсутні заміри від бокових частин автодороги до місця удару, не зазначено, чи наявний осип скла, щоб можливо було зі впевненістю встановити місце удару та той факт, що дійсно саме водій «рено» не дотримався безпечної дистанції. Крім того, вказаний доказ не зазначено у графі «додатки» до протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог п. 9,15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 №1376. Проте, оскільки як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні факт складання даної схеми та факт їх підпису в ній, в описі документів, які додаються до справи, такий доказ зазначено, підстави для визнання такого доказу недопустимим відсутні.

Письмові пояснення учасників події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які додані до матеріалів справи, є аналогічними їх поясненням, даним у судовому засіданні (а.с. 5,6).

Оцінюючи вказані пояснення, як письмові, так і надані в судовому засіданні, суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях адміністративного правопорушення є правдивими, логічними, такими, що чітко відображають хронологію подій та узгоджуються з іншими дослідженими доказами, а саме відеозаписом події з відео реєстратора, наданим ним. При цьому інші докази, у т.ч. й схема місця ДТП не спростовує вказаних пояснень.

Як вбачається з відеозапису з відео реєстратора, наданому ОСОБА_1 , вказаний відеозапис містить невірне визначення дати та часу зйомки, але ОСОБА_2 не заперечувалось, що на відео зображенні по зустрічній смузі руху рухався саме автомобіль «Шевролет» під його керуванням. Вказаний автомобіль дійсно об`їжджав гілки дерев, які знаходились на узбіччі, внаслідок чого була дещо змінена траекторія його руху.

Таким чином, дослідивши надані суду докази та вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та іншого учасника події ОСОБА_2 , суд вважає не доведеним порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Отже, позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо відсутності у його діях адміністративного правопорушення жодним чином не спростовуються.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки не доведена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

Встановлені судом обставини є достатніми для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за 124 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач