Справа № 541/12/21
Номер провадження3-зв/541/3/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши заяву про самовідвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. по розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Куцин В.М..

16.01.2021 року суддею Куцин В.М. заявлено собі самовідвід. Заява обґрунтовується тим, що суддею Куцин В.М. вже здійснювався судовий розгляд справи по тим самим обставинам, що викладені в протоколі серії ДПР 18№ 243984 від 31.12.2020, саме по факту можливого керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, які відбулися о 16 год 57 хв. 17.09.2020 року по вул. Київській, 24 в м. Миргород. За результатами розгляду судом винесено постанову від 17.11.2020 року. Тому повторна участь даного судді є недопустимою, так як може викликати сумнів у її неупередженості.

Дослідивши подану заяви, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості та порядку вирішення відводу/самовідводу судді.

Проте, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, ст.8 Конституції України, згідно з якою в Україні визнається і діє принцип верховенства права та у зв`язку з неврегульованістю при розгляд і справ про адміністративні правопорушення прав на відвід і порядку розгляду заяви про відвід/самовідвід, вважаю за необхідне застосувати аналогію процесуального закону, а саме положення закріплені в КПК України.

Так, ст.75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, зокрема наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Зі змісту заяви про самовідвід вбачається, що самовідвід суддею заявлений з підстав усунення сумнівів в її неупередженості.

Пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді може викликати не тільки об`єктивні сумніви щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), але також може бути пов`язана з питанням особистих переконань суддів (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» [ВП] (Kyprianou v. Cyprus) [GC], заява № 73797/01, пункт 119, ЄСПЛ 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову важливу гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), від 10 червня 1996 року, пункт 32, Збірник 1996-III).

У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 78, ЄСПЛ 2015).

Зважаючи, що в процесі притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності за фактом його можливого керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, які відбулися о 16 год 57 хв. 17.09.2020 року по вул. Київській, 24 в м. Миргород, яким суддею Куцин В.М. вже надавалася оцінка, а судове рішення за результатами судового розгляду набрало законної сили (справа №541/1815/20, провадження № 3/541/637/2020 (а.с.7-9)), тому з метою забезпечення усунення будь-яких сумнівів в неупередженості судді, вважаю доводи заяви обгрунтованими, а тому вони підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 75, 81 КПК України, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський