Провадження №3/522/442/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області 23.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083845 від 11.12.2020 року, відповідно якого зазначено, що 11.12.2020 року о 14 год. 00 хв. в м. Одесі, по вул. Велика Арнаутська, 49, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу у русі транспортному засобу Citroen, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі і на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 083845 від 11.12.2020 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- пояснення самого ОСОБА_1 ;

- пояснення учасника ДТП ОСОБА_2 , в яких остання описала обставини ДТП;

- схему події, якою зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів після скоєння ДТП, пошкодження транспортних засобів, загальний стан транспортних засобів.

11.01.2021 року ОСОБА_1 надав до канцелярії суду пояснення у справі про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що з протоколом не згоден, вину не визнав, оскільки рухався з дотриманням Правил дорожнього руху. Також зазначив, що виконував поворот ліворуч з лівого ряду в лівий смузі, після чого маючи намір змінити смугу руху, включив покажчик повороту, після чого в його автомобіль в`їхав автомобіль марки Citroen. На підтвердження зазначеного також надав CD з записом подій від 11.12.2020 року, який було переглянуто в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину, просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення з підстав викладених у його поясненнях.

В результаті аналізу досліджених доказів та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 083845 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказав «не згоден з протоколом; протокол складався за його відсутністю; не надано та не переглянуто докази провини».

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, останній заперечував факт своєї провини, посилаючись на те, що він повернувши на вул. Рішельєвську в м. Одесі, увімкнув поворот «праворуч» для здійснення перестроювання та почавши маневр зупинився, у зв`язку з тим, що транспортний засіб, який рухався попереду зупинився, а в цей в його автомобіль в`їхав інший, чим спричинив пошкодження.

Вказане підтверджується відеозаписом від 11.12.2020 року наданим ОСОБА_1 до своїх пояснень у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, як вбачається з наданого відеозапису, на момент зіткнення автомобілів учасників ДТП, у автомобіль Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , який перед початком здійснення повороту праворуч зупинився, в`їхав водій автомобіля Citroen, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого сталася ДТП.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Як вже зазначалось та вбачається з відеозапису подій від 11.12.2020 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у лівій смузі руху та починаючи виконувати поворот праворуч, увімкнувши покажчик правого повороту отримав удар у задню праву сторону свого автомобіля, через те, що водій автомобіля Citroen, номерний знак НОМЕР_2 не дотримався дистанції та вчасно не зупинився.

В той же час, у відповідності до п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Положеннями п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зазначено, що в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Враховуючи наведене, суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 про те, що в його діях порушень Правил дорожнього руху немає, а водій автомобіля Citroen, номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух повинен був переконатись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з тим, п.1.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , а також позиції ОСОБА_2 зазначеної в її поясненнях, обставин, викладених у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відеозапису, розташування транспортних засобів відповідно до схеми місця ДТП, що дійсно підтверджують обставини викладені ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідність вимогам п. 10.3 ПДР України, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Таким чином, досліджений відеозапис від 11.12.2020 року з місця подій, підтверджують обставини викладенні в письмових поясненнях ОСОБА_1 , отже має місце відсутність складу адміністративного правопорушення.

Дослідженні судом матеріали, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення, за наступних причин.

Враховуючи наведене, доводи протоколу про адміністративне правопорушення щодо наявності вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження іншими матеріалами справи, а навпаки - ними спростовані. Натомість, доводи ОСОБА_1 , викладені у поясненнях від 11.01.2021 року, в ході розгляду справи підтвердилися.

Отже, дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, жодних фото чи відеозаписів, подій, які мали місце 11.12.2020 року, органом, що надіслав протокол, до матеріалів справи не надано.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані прізвища та адреси свідків вчинення адміністративного правопорушення, хоча як слідує з відеозапису вони були присутні.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 124, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.