Справа №461/9030/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., з участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., захисника Решота В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи - ТОВ «РИТМ», посада або рід занять - директор, місце проживання - АДРЕСА_1 ,

ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 13.10.2021 року близько 9 години 30 хвилин, громадянин України ОСОБА_1 , прямував з України до Туреччини рейсом ТК0442 «Львів-Стамбул» по приватних справах, через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «Зелений коридор». Під час проведення додаткових заходів контролю спільно з працівниками відділу прикордонної служби «Львів» 7 Карпатського загону за інформацією СБУ від 24.09.2021 року, пасажира було переведено до спеціально відведеної кімнати огляду для проведення огляду товарів, де було виявлено валютні цінності, а саме готівкові кошти в сумі 5350 доларів США, 11950 євро та 25400 грн., що підтверджується актом митного огляду № UA209020/2021/001197. Курс валют станом на 13.10.2021 становить 1 євро 30,4265 грн. Курс валют станом на 13.10.2021 становить 1 доларів США 26,349 грн. загальна вартість вилученої валюти становить 225 698,82 грн. Валюта в кількості 10 000 євро була повернута громадянину України ОСОБА_1 .

Як стверджує митний орган, таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто намагався перемістити валютні цінності з порушенням встановленого порядку визначеного чинним законодавством, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Представник Львівської митниці протокол підтримав.

Захисник ОСОБА_1 подав до суду пояснення, які підтримав в судовому засіданні, згідно яких вказав, що дійсно ОСОБА_1 прямував з України до Туреччини у приватних справах разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 . Виявлені митним органом кошти є спільною сумісною власністю подружжя, на момент проходження митного контролю перебували в його сумці за домовленістю з дружиною. На двох осіб сума не перевищувала 20 000 євро. Пояснив, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення, а тому протокол складено необґрунтовано. Просив закрити провадження у справі з цих підстав.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею ст. 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно ч.4 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП та Митного кодексу України заходів впливу, можливе лише у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами.

Однак, при складанні протоколу про порушення митних правил митним органом не були враховано та належним чином не перевірено обставини справи з огляду на нижченаведене.

Встановлено, що загальна сума грошових коштів, переміщуваних ОСОБА_1 становить 225698,82 грн., що, відповідно до курсу НБУ врахованому митним органом, становить 7417,84 євро.

Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.

Відповідно до п.4, п.5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Відповідно до додатку 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №436, до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України віднесено валюту України, готівкову іноземну валюту та інше.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року, якою затверджено «Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Так, розділом 2 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 та його захисника стосовно заперечення наявності складу правопорушення, надані митним органом документи на підтвердження інкримінованого правопорушення, суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 мав умисел на вчинення правопорушення та приховував чи намагався приховати від митного контролю. Крім того, в ході розгляду справи не спростовано твердження ОСОБА_1 щодо того, що він переміщував грошові кошти подружжя за спільною домовленістю з дружиною.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Право власності не є абсолютним і його здійснення має певні конституційно-правові межі. Конституція України допускає конфіскацію майна як обмеження права власності, зокрема, що може застосовуватися виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Однак можливість такого обмеження і його характер мають бути визначені законом не свавільно, а відповідно до Конституції України, у тому числі до встановленого нею принципу верховенства права і його вимоги - принципу домірності (пропорційності).

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (абзац перший); проте попередні положення жодним чином не обмежують права держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за потрібне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (абзац другий).

У статті 471 Кодексу встановлено адміністративну відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю. Такий порядок міститься у статті 366 Кодексу, за яким, зокрема, каналом „зелений коридор" можна переміщувати товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за її межі і не підлягають письмовому декларуванню; громадяни, які проходять (проїжджають) через „зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації, однак це не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Переміщення валютних цінностей в сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, без їх попереднього декларування через митний кордон України особою, яка формою митного контролю обрала проходження (проїзд) через „зелений коридор", з огляду на специфіку організації та реалізації такої форми переміщення валютних цінностей може відбуватися без дійсного наміру особи порушувати правила митного контролю, установлені законодавством України.

Отже, долученим до матеріалів справи доказами встановлено, що ОСОБА_1 перетинав митний кордон з дружиною, попередньо подружжя узгодило, що грошові кощти які вони взяли у подорож буде тримати при собі ОСОБА_1 , який не вчиняв жодних дій спрямованих на приховування валютних цінностей від митного контролю. Також встановлено, що сума грошових коштів на кожного з подружжя не перевищує встановлених меж, адже за наявності обмеження у 20000 євро на двох осіб, виявлені кошти становили еквівалент менше 18000 євро. Також логічним для суду виглядає пояснення захисника з приводу того, що ОСОБА_1 та його дружина, в тому числі в силу законодавчих положень які визначають поняття спільної сумісної власності подружжя, не могли передбачити, що їх дії будуть кваліфіковані як правопорушення, адже сума грошових коштів які вони перевозили не перевищувала дозволених меж на двох осіб. Варто відзначити також, що позиція ОСОБА_1 під час провадження у справі є послідовною, зокрема як під час надання первинних письмових пояснень митному органу, так і в ході судового розгляду, ОСОБА_1 послідовно наводив вищевказані обставини, тобто не мав наміру та умислу перевезти грошові кошти з порушенням встановленого порядку. Разом з тим, дана позиція ОСОБА_1 під час провадження у справі належним чином врахована не була.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

За даних обставин провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а грошові кошти, вилучені згідно з протоколом, слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 251,458, 467, 471 КУпАП, ст.527 МК України

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 Митного кодексу України закрити.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №2009/20900/21 від 13.10.2021 грошові кошти повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В