Номер провадження: 3/161/432/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.12.2020 року о 20:10 год. в м. Луцьку по вул. Арцеулова, поблизу буд. № 14, ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, із застосуванням газоаналізатора DRAGER Alcotest, ARLM 0442, та в закладі охорони здоров`я КП «Волинський медичний центр терапії залежності», ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки положення КУпАП не регулюють порядку здійснення виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в строки, які унеможливлюють надіслати виклик з дотриманням норми ст. 277-2 КУпАП, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про своєчасний виклик в судове засідання ОСОБА_1 керуватися ст. 135 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України у випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за допомогою телефонограми, яка була отриманою останнім 24.12.2020 року. Даною телефонограмою ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Отже, про судове засідання, призначене о 14.00 год., 14.01.2021 року, ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою - 24.12.2020 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, беззаперечно підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 113043 від 19.12.2020 року, складеним інспектором роти № 2 взводу № 2 БУПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Дейнекою І.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області від 22.12.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП; останній за місцем свого проживання отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 14.12.2016 року (а.с. 3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Волинський медичний центр терапії залежності» з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 4);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився в зв`язку із виявленням у нього запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан сп`яніня ОСОБА_1 відмовився і така відмова була зафіксована в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5);

-письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.12.2020 року, в яких останні зазначили, що вони особисто бачили той факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту приїзду на місце події працівників поліції. Крім того, вони були присутні при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем CHEVROLET Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 . Свідки підтвердили, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Зазначені вище обставини свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили особистими підписами (а.с. 6-9);

-рапортом інспектора роти № 2 взводу № 2 БУПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Дейнеки І.М. в яких останній зазначив, що в ході здійснення патрулювання 19.12.2020 року близько 20:35 год. на службовий планшет прийшов виклик стосовно бійки, яка відбувається по вул. Арцеулова, 14 у м. Луцьку. Прибувши на місце події було виявлено заявника, який повідомив, що ОСОБА_1 до моменту зупинки був за кермом та керував транспортним засобом CHEVROLET Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 . Поряд з тим, у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився (а.с. 11);

-відеозаписом, на якому зафіксовано обставини, які передували складенню відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На вказаному відеозаписі зафіксовано факт неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с. 12).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота, а також спостерігається порушення мови та координації рухів.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння був зафіксований в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вищезазначені обставини в повній мірі та об`єктивно узгоджуються як між собою, так і з обставинами, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою законодавства наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, із довідки УПП у Волинській області ДПП від 22.12.2020 року слідує, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 14.12.2016 року, а тому останній в розумінні ПДР України є водієм.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшує чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська