Справа № 323/2406/21
Провадження № 3/323/854/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 р.м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря Мірошниченко А.О., адвоката Ілієнко І.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з ПОГ СВГ ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ 032948 від 08.09.2021 року, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, в період часу з 26.08.2021 року по 05.09.2021 року ОСОБА_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , не дає своїй дружині ОСОБА_2 бачитися з неповнолітніми дітьми, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що він з 24.07.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 . Рішенням Оріхівського районного суду від 17.08.2021 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти: син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали разом з матір`ю ОСОБА_2 . 26.08.2021 року при відвідуванні дітей ним було виявлено, що колишня дружина з знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, не здійснює належного догляду за дітьми. Після чого він забрав дітей, за їх згодою, та перевіз жити до себе у будинок АДРЕСА_1 . 03.09.2021 року за місцем його мешкання прибув наряд поліції з представниками служби у справах дітей та почали виказувати йому претензії з того приводу, що він ніби то не дає бачитися матері з дітьми. Однак пояснив, що перешкод до спілкування матері з дітьми він не чинив, проте категорично заперечує проти того, щоб вона забирала дітей, оскільки періодично зловживає алкоголем та не має житла. Така поведінка негативно впливає на розвиток дітей.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ілієнко І.С. в судовому засіданні просили закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу такого правопорушення.

Суддя, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, захисника правопорушника, приходить до наступного.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Нормами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Висновок суду про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований з урахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх особі, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а також фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, мордування тощо, тобто таке фізичне насильство, яке не підпадає під дії КК України.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Отже, оскільки насильство в сім`ї, у розумінніст.173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, необхідно наявність не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте зазначені ознаки об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію - не зазначені, крім того, не конкретизовано дії ОСОБА_1 , які підпадають під ознаки домашнього насильства, що виключає в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 032948 від 08.09.2021 року, в період часу з 26.08.2021 року по 05.09.2021 року ОСОБА_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , не дає своїй дружині ОСОБА_2 бачитися з неповнолітніми дітьми. внаслідок чого могла завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої. Однак, в протоколі не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме не зазначено відомості, що ОСОБА_1 умисно вчинив будь-які діяння (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що надані в якості доказу пояснення ОСОБА_2 , акт обстеження умов проживання малолітніх дітей від 03.09.2021 року, протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.09.2021 року, не містять прямих, повних і належних доказів, що ОСОБА_1 в період часу 26.08.2021 року по 05.09.2021 року вчинив інкриміноване правопорушення, а містять лише відомості про те, що він лише забрав дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_2 проживати за його адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно висновку спеціаліста-психолога від 24.10.2021 року, в ході проведеного дослідження, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено ознаки, які вказують на пережиту ситуацію домашнього насильства з боку матері ОСОБА_2 ,1990 року народження. ОСОБА_7 самостійно висловив своє бажання у подальшому проживати разом з батьком. Крім того, в акті від 03.09.2021 року складеному під час обстеження умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано, що мати дітей ОСОБА_2 перебувала в нетверезому стані.

Таким чином, з викладених вимог закону вбачається, що зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 не утворюють самі по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

Суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 року (п.146) зазначено, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину. Всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Положення статті 62 Конституції України, корелюються з висновками Європейського суду, і встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, та надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснення, висновок спеціаліста-психолога №98 від 24.10.2021 року, пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_8 , пояснення ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені будь-якими належними доказами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.8, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, 245,ч.2 ст. 268, ст.283, ч.1 ст.284 КУпАП,-

постановив:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун