Справа № 415/3885/20
Провадження № 33/810/261/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Березіної І.А. за участю прокурора Лисичанської місцевої прокуратури Сухіна Д.В., а також захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,адвоката Циби Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника Циби Д.М. на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоайдар Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року піддано ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір - у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції, 12 червня 2020 року співробітниками Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 , являючись на підставі Наказу Департаменту патрульної поліції №953 о/с від 03 жовтня 2018 року, особою, яка припинила виконання обов`язків поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП НП України, тобто, діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у ст.3 ч.1 п.1 п.п. «з» Закону України «Про запобігання корупції», і, являючись, згідно примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, достовірно знаючи, що:

- згідно положень ст.45 ч.2 абз.2 Закону України «Про запобігання корупції», - особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, абу іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» і «в» п.2 ст.3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік;

- згідно п.п.3 п.5 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10 червня 2016 року, - декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» і «в» п.2 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність;

- несвоєчасно, а саме - 31 травня 2019 року о 19 годині 44 хвилині, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила виконання обов`язків (декларація після звільнення), за 2018 рік, і, відповідно, - порушив вимоги фінансового контролю.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник Циба Д.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Лисичанського міського суду від 26.11.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що при винесенні постанови судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Звертає увагу на те, що орган, який проводив перевірку, а саме відділ оперативних розробок ЛУ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в особі о/у Труфанова Д.В. припустився суттєвих порушень під час складання протоколу.

Зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що особа, яка вчинила правопорушення, тобто ОСОБА_1 була виявлена 08 червня 2020 року, про що свідчить сукупність зібраних у справі доказів вини ОСОБА_1 , які додані до протоколів про адміністративне правопорушення, а саме 08.06.2020 року, в приміщенні відділу оперативних розробок Луганського управління ДВБ НП України, за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, в присутності захисника, у ОСОБА_1 було відібрано пояснення з приводу скоєння адміністративного правопорушення, та всі обставини було відображено в поясненні, в присутності захисника та о/у Дмитра Труфанова . Раніше, тобто 08.06.2020 року до відділу оперативних розробок ЛУ ДВБ НП України надійшли докази скоєння правопорушення. Інших доказів щодо доведеності вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Таким чином, сукупність доказів, на підставі яких особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зроблено висновок про його винуватість, була сформована станом на 08.06.2020 у повному обсязі, тобто, саме ця дата є моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

За таких умов, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 мав бути складений не пізніше 09.06.2020, проте його було складено тільки 12.06.2020, тобто, з порушенням встановленого процесуального строку.

Підсумовуючи викладене, захисник зазначив, що за виключенням з доказів протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів недостатньо для висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вважає, що з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю. Також захисник наголошує, що під час судового розгляду суд не звернув уваги на допущені процесуальні порушення з боку органу, який склав протокол, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Розгляд апеляційної скарги захисника Циби Д.М. здійснюється за відсутністю правопорушника ОСОБА_1 , якій, на думку апеляційного суду, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги свого захисника, та не надав заяву про обов`язкову свою участь у судовому засіданні у апеляційному суді. Захисник Циба Д.М. також не просив відкласти розгляді його апеляційної скарги для розгляду ії за участю ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням думки прокурора, захисника Циби Д.М., суд апеляційної інстанції вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу захисника Циби Д.М. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 без участі останнього, оскільки при цьому не вбачає порушень права на захист ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Циби Д.М. на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог та надав свої заперечення у письмовому вигляді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції встановив, що розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відбувся у суді першої інстанції за участю ОСОБА_1 , якій не заперечував проти того, щоб справа розглядалася без участі його захисника Циби Д.М., який 26.11.2020 року подав до суду клопотання про неможливість його участі при розгляді справи відносно ОСОБА_1 у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі та просив закрити адміністративне провадження відповідно до ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На думку суду апеляційної інстанції, вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була, на думку апеляційного суду, надана належна та достатньо мотивована оцінка.

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції та матеріалів справи, які були досліджені судом першої інстанції, суд першої інстанції встановив, що відповідно до наказу ДПП НПУ №534 о/с від 01 червня 2018 року та відповідно до ст.47 ч.2, ст.49 ч.1, ст.52, ст.56 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію», рядового поліції - ОСОБА_1 , прийнято на службу в поліцію за конкурсом, та, починаючи з 01 червня 2018 року, призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП НПУ. (а.с.17)

Згідно наказу ДПП НПУ №953 о/с від 03 жовтня 2018 року та відповідно до ст.73 ч.5, ч.6 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі Наказу ДУ «Академія патрульної поліції» №309 о/с від 27 вересня 2018 року та Подання начальника УПП в Луганській області ДПП ОСОБА_4 від 02 вересня 2018 року, рядового поліції, поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП НПУ ОСОБА_1 , на підставі ст.77 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби з 04 жовтня 2018 року. (а.с.18)

З цих підстав, ОСОБА_1 був зобов`язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема за 2018 рік з 01 січня 2019 року до 01 квітня 2019 року.

Зазначених дій ОСОБА_1 у встановлений закон строк не виконав без поважних причин, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», в редакції, чинній на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, контроль щодо своєчасності подання декларації здійснюється протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, у який така декларація повинна бути подана.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані упродовж семи робочих днів інформувати Національне агентство про припинення працюючими у них суб`єктами декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Посилання захисника Циби Д.М. в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не протягом доби, а через кілька діб з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, всупереч вимогам ст. 254 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки у протоколі прямо зазначено, що днем виявлення правопорушення є день складання і підписання уповноваженою особою протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, а саме 12.06.2020 року

Окрім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що у матеріалах справи є клопотання ОСОБА_1 від 09.06.2020 року про відкладення складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення на інший час, оскільки він 09.06.2020 року уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом Циба Д.М., якій в цей день зайнятий в судовому засіданні. (а.с.46-48)

В цей же день захисник Циба Д.М. надав клопотання про ознайомлення його з матеріалами провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 та зняти фотокопії.(а.с.49)

В цей же день ОСОБА_1 власноруч надав письмові пояснення ст. о/у в ОВС відділу оперативних розробок Луганського управління ДВБ Національної поліції Д.Труфанову, у яких він послався на наявність у нього поважних причин щодо несвоєчасної подачі декларації(а.с.30-31).

Наявність поважних причин ОСОБА_1 та його захисник Циба Д.М. до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП документально не підтвердили.

Під час розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Циба Д.М. також не надали документальних підтверджень того, що у ОСОБА_1 були поважні причині для несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила виконання обов`язків (декларація після звільнення), за 2018 рік, і, відповідно, відсутність порушень з його боку вимог фінансового контролю.

Відповідно до коментарію антикорупційного законодавства за редакцією М.І.Хавронюка до ст.172-6 КУпАП , перелік поважних причин законом не встановлено. Ними можуть бути визнані, наприклад, перебування суб`єкта декларування в бойовій обстановці в зоні АТО, якщо це позбавляє його доступу до комп`ютера та Інтернету, смерть члена сім`ї, тяжка хвороба суб`єкта декларування, його затримання чи взяття під варту тощо. Якщо НАЗК не визнає ті чи інші причини поважними, складе протокол та направить його до суду, то це не позбавляє права суд визнати їх поважними і закрити справу.

Виходячи з змісту письмових пояснень ОСОБА_1 та його пояснень у суді першої інстанції, викладених у постанові, він намагався довести до суду, що у нього протягом тривалого часу не було доступу до мережі Інтернет після звільнення з лав УПП в Луганській області ДПП, однак його позиція була пов`язана з позицією захисту його захисника, який спочатку просив закрити провадження по справі по строкам, передбаченим ст.38 КУпАП, а потім в апеляційній скарзі вже посилався на порушення положень ч.2 ст.254 КУпАП щодо строків складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає вказану позицію сторони захисту хибною, оскільки вона суперечить вимогам закону з огляду на таке.

На думку суду апеляційної інстанції,у даному випадку момент виявлення особи, яка вчинила правопорушення, та момент складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення щодо неї може бути різним, оскільки з моменту виявлення такої особи, у якої можливо є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, потрібен деякий час для з`ясування у неї наявність чи відсутність поважних причин, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу вказаного адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції побачив, що такий час був наданий стороні захисту, починаючи з 09.06.2020 по 12.06.2020 року, але вона цим часом не скористалася для збору документального підтвердження поважних причин до моменту складання протоколу ,а також і в суді.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Циби Д.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В.Тополюк