Провадження № 3/127/8688/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2021 серії ВАБ №565273, ОСОБА_1 не належним чином виконав батьківські обов`язки, внаслідок чого його неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.09.2021 у період з 17 год 00 хв по 23 год 00 хв перебуваючи у ресторані «Велюр» за адресою: вул. Пирогова, 31, м. Вінниця, без супроводу батьків, розпивала алкогольні напої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Слишинський І.В. вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали, просили закрити провадження у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у відповідному письмовому клопотанні.

У судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_3 , який суду повідомив, що 26.09.2021 під час святкування дня народження у ресторані «Велюр» за адресою: АДРЕСА_2 ніхто алкогольні напої не вживав. Всі присутні вживали фруктовий сік. Святкування завершилось о 24 год 00 хв у зв`язку із тим, що у приміщенні закладу стався конфлікт та були викликані працівники поліції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП складом адміністративного правопорушення є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Виховання дитини має спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Зокрема, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вказані обов`язки ОСОБА_1 у повному обсязі не виконав.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_2 від 28.09.2021 вбачається, що всі присутні на святкуванні «звичайно, розпивали алкогольні напої», особисто вона вживала шампанське та настойку «Наливка Спелая». Батьку було відомо про її місце перебування у пізню пору без супроводу дорослих. У закладі також відпочивала інша компанія. Під час розмови з одним із чоловіків вона поводила себе агресивно, потім у неї почався словесний конфлікт із двома іншими особами жіночої статі, у подальшому сталась бійка (а.с.4).

Згідно із поясненнями ОСОБА_4 від 29.09.2021 та ОСОБА_3 від 29.09.2021 вбачається, що останні теж були на святкуванні, вживали горілку, шампанське та коньяк (а.с.12-13).

Відтак показання свідка ОСОБА_3 , які було надано у судовому засіданні, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать іншим матеріалам справи.

Вказані обставини свідчать про недбале ставлення ОСОБА_1 до виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , не у дусі взаєморозуміння, миру, яка під час подій 26.09.2021 не тільки продемонструвала неповагу до прав та свобод інших осіб, а також громадської моралі, але і, будучи неповнолітньою, розпивала алкогольні напої у пізній час у присутності багатьох інших відвідувачів.

І хоча суд бере до уваги посилання представника ОСОБА_1 адвоката Слишинського І.В. у частині непоширення положень ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства», вказане не означає, що ОСОБА_1 належним чином виконав інші батьківські обов`язки, зокрема, щодо виховання.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №565273 від 29.09.2021; поясненнями ОСОБА_2 від 28.09.2021, поясненнями ОСОБА_4 від 29.09.2021, поясненнями ОСОБА_3 від 29.09.2021, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 01.02.2005 серії НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Окрім того, судовий збір у розмірі 454,00 грн. підлягає також стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 184, 221, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя