Спарва№ 308/8260/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю ОСОБА_1 , адвоката особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,- ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №139718 від 20.06.2021, 20.06.2021 о 23 год. 20 хв., в м. Ужгород, по вул. Баб`яка, 3 водій ОСОБА_1 керував т/з BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 керував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниця ока, що не реагує на світло) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У попередньому судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , повідомив, що працівники поліції під час зупинки повідомили, що у водія ОСОБА_1 , є підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Разом із тим, вказував на те, що працівниками поліції було проведено поверхневий огляд, однак причини проведення такого їм не повідомили. Свідок пояснив, що ОСОБА_1 , нічого не вживав. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 їхали разом потренуватись, перед цим цілий день працювали вдома над іт проектом. Окрім того, свідок повідомив що він разом із ОСОБА_1 працювали за комп`ютером два дні. Розробляли мобільний додаток. Пояснив, що під час зупинки працівники поліції в очі ОСОБА_1 не світили, просто сказали що є підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 , у попередньому судовому засіданні повідомив, що його син разом із свідком ОСОБА_3 цілий день (20.06.2021) займалися на комп`ютері. Потім поїхали на машині. В подальшому його син подзвонив йому, батько сказав сину не проходити огляд, оскільки боявся за машину. Свідок повідомив також, що він із сином зразу поїхав у наркодиспансер для проходження огляду однак їм там відмовили, потім до лікаря там також відмовили. В подальшому здав аналізи в Астрадії та отримав відповідні аналізи про відсутність вмісту будь-яких наркотичних речовин взагалі у сина.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину не визнав, заперечував свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказував, що займається іт програмуванням, та разом зі своїм товаришем кілька днів працювали вдома. Ввечері того дня після роботи, вирішили поїхати на спортивний майданчик, по дорозі їх зупинили працівники поліції. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали проводити огляд його автомобіля та вміст його карманів та товариша. Коли він почав з ними сперечатись стосовно цього, працівник поліції сказав, що у нього ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому з незрозумілих для нього причин. Сказали треба проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він внаслідок цього заперечив проти таких дій поліції, оскільки обґрунтованих пояснень не почув від поліцейського для чого йому такий огляд проходити потрібно.

Адвокат Баранюка С.М., ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечував його вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Мотивуючи заперечення тим, що при ознайомленні з матеріалами адміністративного провадження 05 липня 2021 року, що перебуває на розгляді суду до матеріалів був поданий оптичний диск, на якому міститься відео з камери відео реєстратора автомобіля патрульної поліції (період часу 23:10- 23:11) можна проглянути, що автомобіль марки БМВ 520 д.р.з. НОМЕР_1 перебув у русі, ніяких зупинок не здійснював, а тому не міг піддатися відповідальності за п. 9.2.а Привила дорожнього руху України тобто "Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку - перед початком руху і зупинкою", оскільки місце на яке посилається інспектор патрульної поліції є круговий рух. Крім того, на відео при декілька його переглядах, не дає змогу визначити чи водій автомобіль марки БМВ 520 д.р.з. НОМЕР_1 включав, або не включав світові поворотник на автомобілі, оскільки службовий автомобіль перебував на значній відставні від місця імовірного порушення Правил дорожнього руху. Сама по собі постанова складена відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за порушення п. 9.2.а Привила дорожнього руху України, оскільки водій керуючи транспортним засобом не подав сигнала світового покажчика повороту відповідно до напрямку перед початком руху є нікчемною, оскільки не може застосовуватися за таке порушення в даному випадку.

Адвокат вказує також і на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ 139718 від 20 червня 2021 року в графі «свідки чи потерпілі» рукописним текстом вписано: «Велась безперервна відеофіксація на нагрудну бодікамеру ZM 0251» - хоча таке відео надано не в повному обсязі зокрема те, що не має початку відео, одразу після зупинки автомобіля.

Окрім того, вказував, що 21 червня 2021 року вранці ОСОБА_1 здав аналізи на виявлення наркотичних речовин в медичному закладі «АСТРАДІЯ», згідно результатів даного аналізу у його крові відсутні будь-які нарковмісні речовини. Результати аналізів на відповідному бланку додано до матеріалів справи. Крім того, просив врахувати, що була порушена процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння зокрема в протоколі вказується що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, та поліцейським зазначено ознаку як розширені зіниці, які не реагують на світло. При цьому, на відеозаписі взагалі відсутні дані що поліцейський перевіряв чи реагують зіниці ОСОБА_1 на світло. Такий навіть не світив фона рем чи іншим будь-яким приладом в очі останнього.

Адвокат просив: провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити за відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного.

Працівники поліції в судове засідання не з`явилися, на неодноразові виклики суду не з`явилися, причин неявки не повідомляли.

Суддя, заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, мають бути доведені не лише такі обставини, як відмова особи від проходження огляду, а й наявність підстав для такого огляду, тобто, має бути доведеним факт наявності ознак сп`яніння, оскільки лише при таких ознаках у поліцейського виникають підстави для проведення огляду.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103. Відповідно до п.8 вказаної постанови у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пп. 4,6,7 І Розділу ІНСТРУКЦІЯ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 12 ІІ Розділу вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан спяніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.

Як вказано у протоколі, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: «зіниця ока, що не реагує на світло».

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 , встановлено, що такому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився. При цьому він вказав на те, що не бачить причин для проходження огляду. ОСОБА_1 попросив працівника поліції назвати ознаки наркотичного сп`яніння, на що працівник поліції після чого сказав, що «…наприклад…не знаю…зіниця ока не реагує на світло» (файл №, 00:03:40). При цьому із дослідженого відеозапису не надається можливим встановити, як саме було встановлено, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло. Крім того, яким саме чином поліцейським було встановлено, що саме «одна зіниця ока» не реагує на світло та яка саме з матеріалів спарви та долученого відеозапису до таких не надається можливим.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що велася безперервна відео фіксація на бодікамеру № ZM0251. При дослідженні відеозапису, встановлено, що вказане не відповідає дійсності оскільки на DVD диску містяться декілька відео файлів із окремими фрагментами відео з місця події.

Всупереч вимогам п.п. 3.3 та 3.5 Інструкції «про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, відеозапис є не суцільним, переривається на важливих моментах, є нерозбірливим.

Суддя вважає, що надані відеозаписи, з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, які надіслані до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, та були досліджені в судовому засіданні, не містять достатніх та достовірних даних про те, що 20.06.2021 о 23 год. 20 хв., в м. Ужгород по вул. Бабяка, 3, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ BMW 520 НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відповідно .

Згідно досліджених відеозаписів на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , який знаходиться на місці водія транспортного засобу, працівник поліції попросив відкрити багажник його автомобіля. Він відчинив такий, таким чином було проведено поверхневий огляд. Після вказаного, працівник поліції повідомив, що в нього є підозри про те, що ОСОБА_5 може перебувати у стані наркотичного сп`яніння, а тому для підтвердження чи спростування вказаного запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. Разом із тим пояснив, що він може пройти огляд або відмовитися від такого, роз`яснивши наслідки відмови. При цьому вказав, що відмова ніби є визнанням того що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Як вказано вище працівником поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , на виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, натомість такі були озвучені поліцейським лише після того як про це попросив сам ОСОБА_1 . Разом із тим останній не погодився із твердженнями поліцейського, та заявив, що підстави для проходження огляду відсутні.

Слід також зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у службовому автомобілі працівників поліції ОСОБА_1 , заперечуючи свою у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повідомив що готовий пройти огляд на що працівник поліції повідомив, що вже пізно, протокол уже складено (файл відеозапису № , 0:03634)

В наявному у протоколі поясненні ОСОБА_1 , вказує на те, що він відмовився від проходження огляду по причині нестачі часу, поспішав оскільки їхав додому по причині сильної втоми.

В судове засідання працівник поліції, яким складались матеріали про адміністративне правопорушення не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких інших доказів чи пояснень по справі на адресу суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст.266 КУпАП, підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння мали б бути ознаки такого сп`яніння, визначені п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським вказано одну ознаку: «зіниця ока не реагувала на світло». Проте як вказано вище з відеозапису не надається можливим встановити яким саме чином було виявлено вказану ознаку наркотичного сп`яніння, оскільки реакцію зіниць очей не перевіряли, хоча вказана подія відбувалась в темну пору доби. В матеріалах справи акт огляду такої особи відсутній.

Крім того, з відео вбачається, що поліцейський не проводить жодних маніпуляцій з приводу визначення дійсних ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 , як то, не світить ліхтариком в очі, щоб визначити, чи дійсно зіниці не реагують на світло, не пропонує ОСОБА_1 стати в позу Ромберга для визначення тремтіння рук.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1ст. 130 КпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України №1452/735від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного спяніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Крім того, зазначені у протоколі ознаки алкогольного спяніння як «зіниця ока, що не реагує на світло», не міститься в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

За наведених обставин немає підстав вважати, що у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення дату та час водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, та відповідно відсутні належні докази його вини саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 КУпАП).

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки є обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_1 20.06.2021, керував транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Суддя вважає за необхідне вказати і на те, що не погоджуючись з висновками поліцейського, ОСОБА_1 , самостійно звернувся до лікаря з метою проходження огляду, але оскільки йому було відмовлено, він здав аналізи до приватної лабораторії Астрадія. За результатами яких номер замовлення: 1013821 від 21.06.2021, наркотичних речовин (біологічний матеріал для дослідження сеча) не виявлено, що ставить під обґрунтований сумнів висновки на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням досліджених вище доказів та обставин справи.

Наведені в протоколі відомості щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не дають змоги для безсумнівного висновку його про винуватість, належних доказів матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує, що з метою об`єктивного зясування обставин справи із вказаного питання до суду для надання пояснень неодноразово викликались працівники поліції якими складались адміністративні матеріали, але жодного разу вони на виклики не зявилися. Судом вжито всіх можливих заходів щодо їх виклику, які визначені положеннями КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції не дотримано вимог закону щодо направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як і не дотримано процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обви нувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, у діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош