Справа № 177/7/21
Провадження № 3/177/43/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Криворізького районного відділення поліції КВП ГУПН в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 27.12.2020 о 01 год. 20 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі біля будинку 12 по вул. Суворова у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, у стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить його власноручний підпис в протоколі про адміністративне правопорушення про повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи та довідка про доставку смс-повідомлення. Причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності для ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч. 2 ст. 286 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №256364 від 27.12.2020 слідує, що ОСОБА_1 , 27.12.2020 о 01 год. 20 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Суворова, біля будинку 12 у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Факт вчинення правопорушення підтверджується постановою серії БАА №183340 від 27.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за допущення порушення п.2.1«а» ПДР України (не мав при собі прав керування транспортним засобом відповідної категорії). Копія постанови ОСОБА_1 отримав під підпис без зауважень.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.12.2020 зазначено, що 27.12.2020 вони були запрошені працівникам поліції у якості свідків того, як вони пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння, у зв`язку з виявленими у нього відповідних ознак. В їх присутності водій визнав факт вживання алкоголю та відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Також працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення ОСОБА_1 , написані ним власноруч, де він підтверджує обставини, викладені в протоколі та засвідчив, що відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, не заперечує сам факт вживання алкоголю пива.

Пунктом 2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про допущення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України, які доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

Також, диспозиція ст. 130 КУпАП розподіляє відповідальність за вчинене правопорушення залежно від суб`єкта вчинення, а саме на водіїв та інших осіб. З огляду на те, що правила дорожнього руху містять чітке визначення поняття водія особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія, а в даному випадку у ОСОБА_1 , як вбачається з копії постанови БАА №183340 від 27.12.2020 посвідчення водія на право керування транспортними засобами останній не отримував, суд дійшов до висновку, що останній є саме іншою особою, і тому на нього слід накласти адміністративне стягнення лише у виді штрафу, не вирішуючи питання про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Також, суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №256364 від 27.12.2020, діяння ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма з 01.07.2020 згідно з Закону України № 2617-VIII від 02.11.2018 зазнала змін та передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування.

У той же час, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22.11.2018 виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03.07.2020.

Як слідує з роз`яснень Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності від 20.07.2020, з 03.07.2020 стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: