Справа № 509/5774/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 169050 від 24.09.2021 року гр. ОСОБА_1 24.09.2021 року о 13:20 год. в смт. Авангард по вул. Європейська, 15, керуючи автомобілем Ford Transit Connect н.з. НОМЕР_1 , при перетині проїзних частин не надав перевагу в русі автомобілю Renault Megane н.з. НОМЕР_2 , що рухався з правого буоку та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП постараждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п. 10.11 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, 29.10.2021 року ним до суду подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє клопотання обгрунтовує тим, що вважає, що в його діях немає порушення будь-яких пунктів ПДР, оскільки п.10.11 ПДР є застосовним лише в разі відсутності пунктів ПДР які б регулювали правила проїзду даною ділянкою. Місцем події є проїзна частина вул. Європейської, 15, у смт. Авангард, де до неї прилягають проїзні частини з дворів житлових будинків.

В протоколі вказано, що мною порушено п. 10.11 ПДР, згідно якого, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. На схемі місця та в об`єктивній дійсності місце пригоди візуально нагадує Т- подібне перехрестя.Водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем Renault Megane н.з. НОМЕР_2 , здійснював маневр по зміні напрямку свого руху з проїзної частини, яка після перетину не має свого продовження.

На думку ОСОБА_1 місце події не являється перехрестям, оскільки згідно п. 1.10 ПДР перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

За змістом п. 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

До клопотання ОСОБА_1 додано фотознімки дорожньої обстановки в момент ДТП. Так, ОСОБА_1 посилається на фотознімок № 1, де зафіксовано, що водій ОСОБА_2 виїзд на вулицю Європейську здійснював із двору, де організований круговий рух для обслуговування прилеглих житлових будинків, в центі кругу знаходиться дитячий ігровий майданчик. ОСОБА_1 не відомо з яких підстав, працівники поліції прирівняли виїзд з двору до проїзної частини вулиці.

Дорозі, по якій рухався ОСОБА_1 , присвоєно назву «Європейська», в свою чергу місце з якого розпочав здійснювати маневр водій ОСОБА_2 окремої назви не має (адже прилеглій до житлових будинків території окремої назви не присвоюється). Круговий рух, в дворі окремим знаком не позначений, що вказує на те, що це не є дорогою в розумінні ПДР.

В свою чергу, якщо і вважати, виїзд з двору який прилягає до вул. Європейська, як рівнозначну дорогу, то на думку ОСОБА_1 , відсутність можливості у водія ОСОБА_2 за допомогою дорожніх знаків визначити пріоритетність руху на такому перехресті, він має вважати, що перебуває на другорядній дорозі (п. 16.15 ПДР).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись з наданим клопотанням ОСОБА_1 та додатками у виді фототаблиць, суддя приходить наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Інспектором ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Прохода О.В. в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 169050 від 24.09.2021 року зазначено про порушення гр. ОСОБА_1 п. 1011 ПДР, в результаті чого автомобілі отримали механічнв пошкодження.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Зі схеми місця ДТП від 24.09.2021 року та наданих ОСОБА_1 фототаблиць встановлено, що місце пригоди візуально нагадує Т-подібне перехрестя. Водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем Renault Megane н.з. НОМЕР_2 , здійснював маневр по зміні напрямку свого руху з проїзної частини, яка після перетину не має свого продовження.

Згідно п. 1.10 ПДР перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

За змістом п. 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає..

Згідно п. 1.10 ПДР дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 від 24.09.2021 року вбачається, що останній керував транспортним засобом по вул. Європейська в смт. Авангард. Водій автомобіля Renault Megane н.з. НОМЕР_2 здійснив виїзд з другорядної дороги без зупинки на середину дороги та ніяких дій з відвернення ДТП не вчиняв. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, а ДТП виникла з вини іншого водія.

З письмових пояснень водія ОСОБА_3 від 24.09.2021 року вбачається, що останній керував транспортним засобом по вул. Європейська в смт. Авангард та виїжджав із двору, повертаючи на виїзд з смт. Авангард. З лівої сторони від нього їхав автомобіль Ford Transit н.з. НОМЕР_1 на неприйнятній швидкості та врізався в нього.

Тобто з пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що останній розумів, що він здійснює виїзд з прилеглої території, а саме з двору, тому на переконання судді розумів, що мав керуватися пунктом 10.2 ПДР та, оскільки бачив, що з ліва від нього наближається транспортний засіб, який рухається по дорозі (вулиці Європейській), мав би надати перевагу в русі автомобілю Ford Transit Connect н.з. НОМЕР_1 на виконання вказаного пункту ПДР, однак таких дій не вчинив.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положення ст. 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суддя приходить до переконання про відсутність в діянні ОСОБА_1 порушення пункту 10.1 ПДР України, про яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а отже і про відсутність складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходжу до переконання, що оскільки факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи в суді, вважаю, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 33, 36, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя: Є. М. Панасенко