Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/31/21 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 44-3 КУпАП суддя Кирильчук О.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Спанатій О.С.,

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №110063 від 02.11.2020 р., 02.11.2020 р. о 16.00 год. в м. Миколаєві, по пр. Богоявленському, в районі буд. № 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «РУТА 25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював міське перевезення пасажирів за маршрутом № 1, у кількості, більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме: в кількості 28 пасажирів при кількості сидячих місць, з місцем водія 20, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пп. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 р.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Вважає, що підставами для скасування постанови є порушення суддею місцевого суду норм КУпАП.

Зауважує, що він був вимушений везти людей у робочу перевозку в більшій кількості, ніж передбачено, оскільки іншим транспортом їм неможливо дістатись до роботи, через що йому погрожували спричиненням тілесних ушкоджень, якщо він не повезе людей.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Під час розгляду справи в місцевому суді, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що пасажири наздогнали транспортний засіб вже після зупинки, яку він проїхав і здійснював висадку, щоб не перевищувати кількість пасажирів, а потім не бажали виходити із салону.

Однак, такі пояснення ОСОБА_1 спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №110063 від 02.11.2020 р., відеозаписами із нагрудного відеореєстратора працівника поліції DM4118, які містяться в матеріалах справи, рапорту інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області Толстяка А. про долучення вказаних відеозаписів до протоколу про адміністративне правопорушення, а також витягом з інтегрованого порталу Національної поліції.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №110063, 02.11.2020 р. о 16.00 год. в м. Миколаєві, по пр. Богоявленському, в районі буд. № 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «РУТА 25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював міське перевезення пасажирів за маршрутом № 1, у кількості, більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме: в кількості 28 пасажирів при кількості сидячих місць, з місцем водія 20, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пп. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 956 від 13.10.2020 р.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що після зупинки маршрутного таксі, під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції порахували кількість пасажирів, які стояли та вказали, аби водій надав посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Встановивши, що транспортним засобом, під керуванням водія ОСОБА_1 , перевозиться більша кількість пасажирів, ніж передбачено технічним паспортом, а саме на 8 осіб, останньому роз`яснено його права та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП. Після складання протоколу ОСОБА_1 надав письмові пояснення.

Згідно з витягом з інтегрованого порталу Національної поліції, технічною характеристикою транспортного засобу «РУТА 25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передбачено 20 місць для сидіння (з водієм).

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, яке виразилося у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання стосовно можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянина.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Положеннями ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13.10.2020 р., внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., згідно з якими, строк її дії продовжено з 31 жовтня 2020 року до 31 грудня 2020 року.

За такого, враховуючи характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він піддав ризику зараження пасажирів цією хворобою, а також вид та розмір стягнення, яке передбачено законодавцем за вказані дії, апеляційний суд доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, адже накладене стягнення за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає особі правопорушника, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва