КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/874/2021 Суддя в суді першої інст. - Старовойтова С.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя в суді апел. інст. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року, ОСОБА_1 24.12.2020 року направив поштовим відправлення до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову, в прохальній частині якої міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Крім того, до апеляційної скарги долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, в заяві, ОСОБА_1 посилається на те, що в судовому засіданні присутній не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 23.12.2020 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Дніпровського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 26.11.2020 року.

Апеляційну скаргу, апелянт направив поштовим відправленням до суду першої інстанції лише 24.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 26.11.2020 року.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 03.11.2020 р. до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали у справі про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09.11.2020 року за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як адреса проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судом першої інстанції направлена повістка про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 12 листопада 2020 року.

12.11.2020 року в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч в цей же день він перебував в приміщенні суду і ним особисто до канцелярії суду першої інстанції було подано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

У зв`язку з надходженням такого клопотання від ОСОБА_1 , судове засідання було відкладено на 26.11.2020 року та направлено судову повістку на адресу проживання ОСОБА_1 .

В судове засідання 26.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, проте напередодні, в черговий раз подав безпосередньо до канцелярії суду першої інстанції клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Суд першої інстанції, враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 в судові засідання, оскільки від був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, провів 26.11.2020 року судове засідання у відсутність ОСОБА_1 , пославшись при цьому на неодноразову неявку ОСОБА_1 до суду та розцінивши таку неявку з неодноразовим поданням клопотань про відкладення, як зловживання своїм процесуальним становищем, з метою затягування розгляду справи та уникнення адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після 26.11.2020 року ОСОБА_1 звертався до суду з будь-якими клопотаннями.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва здійснюється розгляд справи щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з 26.11.2020 року не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року в справі №755/16240/20 надіслана до реєстру 02.12.2020 року та оприлюднена 04 грудня 2020 року, а тому за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 23.12.2020 року, апеляційним судом взяті до уваги бути не можуть, оскільки чинним КУпАПпочаток строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення, а тому в даному випадку вказана апелянтом обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв`язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.