Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2021 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і йому оголошено усне зауваження.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 30 липня 2021 року працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 2020 року вчиняв домашнє насильство по відношенню до дружини ОСОБА_2 , здійснюючи психологічний тиск та погрожуючи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про неповне з`ясування суддею обставин справи, стверджуючи про те, що висновки про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення ґрунтуються виключно на повідомленні його колишньої дружини ОСОБА_2 . При складанні протоколу працівники Святошинського УП ГУНП у м. Києві пояснення ОСОБА_2 не перевіряли, і це ж стосується судді місцевого суду, який не перевірив пояснення потерпілої і не взяв до уваги його пояснення, що правопорушення він не вчиняв і не міг вчинити, оскільки станом на дату подання ОСОБА_2 заяви про вчинення домашнього насильства вони проживали окремо, і шлюб між ними було розірвано.

З огляду на викладене просить постанову скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого мотивує тим, що після розгляду справи в суді першої інстанції суддя йому пояснив, що він звільнений від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважав, що провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Однак коли 22.10.2021 року отримав копію судового рішення, то дізнався, що суд фактично визнав його винуватим і звільнив від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити; пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, стверджуючи, що ОСОБА_1 вчинив щодо неї психологічне насильство; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 01.11.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справа розглядалася за його участю, однак дані про дату вручення йому копії постанови, які б давали можливість дійти висновку, що він обізнаний з підставами для закриття провадження, у справі відсутні. Враховуючи вказані обставини і те, що постанова надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 20.10.2021, оприлюднена в ньому 21.10.2021, не довіряти твердженням про отримання її копії та ознайомлення зі змістом прийнятого рішення 22.10.2021 немає підстав. А тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

У постанові суддя лише частково продублював обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, і жодним чином не мотивував, на підставі яких даних дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і чому вважає його малозначним.

Статтею 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Оцінюючи докази в справі, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено місце, час вчинення і суть правопорушення, не конкретизовано, у який спосіб ОСОБА_1 здійснював психологічний вплив відносно ОСОБА_2 , погрожуючи забрати спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , 2017 року народження, а так само наслідки, передбачені диспозицією вказаної раніше норми як обов`язкові.

До протоколу долучені копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.07.2021, в якому ОСОБА_2 повідомляє, що з вересня 2020 року її колишній чоловік погрожує забрати спільну малолітню дитину та що він неналежно виховує дитину, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , рапорт та довідка інспектора сектора ювенальної превенції Святошинського УП ГУНП у м. Києві, які містять дані, повідомлені і потерпілою, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_2 у травні 2021 року через неможливість спільного проживання з ОСОБА_2 , який неодноразово здійснював психологічне та економічне насильство, у зв`язку з чим щодо нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення, вона разом з дітьми вимушена була тікати та шукати інше місце проживання. Після розлучення діти проживають з нею і спільного сина ОСОБА_4 час від час забирає до себе, при цьому дитина по телефону розповідала, що батько в її присутності п`є пиво. 26 липня 2021 року вона хотіла забрати сина у ОСОБА_1 , але той сказав, що дитина у його батьків, про що її не попереджав. Після повідомлення про намір викликати поліцію він вивів дитину, яка була хвора. Тому вважає, що ОСОБА_1 не здійснює належного догляду за дитиною. Також ОСОБА_1 неодноразово телефонував їй з погрозами забрати сина, образами, говорив, що не поверне сина та буде забирати тоді, коли хоче. Крім того, потерпіла повідомляла про випадки неналежного нагляду за сином та його виховання колишнім чоловіком.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що останній раз бачив сина 26 липня 2021 року і передав його колишній дружині мирним шляхом. Заперечив погрози забрати сина, вживання в його присутності алкоголю, тощо.

Зазначаючи у постанові про те, що докази в справі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя не розкрив їх зміст, ніякої оцінки їм не дав і не взяв до уваги, що обставини, викладені в протоколі, нічим, крім пояснень ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою, не підтверджуються.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені в протоколі, пояснив, що з 28 травня 2021 року не проживає спільно з ОСОБА_2 , яка забрала речі, дітей та поїхала в Чернігівську область, і підтвердив викладені в його поясненнях обставини. На переконання ОСОБА_1 , колишня дружина зазначає про погрози забрати дитину та звертається в поліцію, оскільки не дає йому можливості бачитись з сином. Він, дійсно, звертався в поліцію, щоб з`ясувати, де проживає син, оскільки потерпіла з ним не спілкується, і наразі звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що після розлучення ОСОБА_1 та його батьки телефонували їй з погрозами забрати сина. Також колишній чоловік говорив, що дитині буде краще жити з ним в м. Києві. Їй телефонували люди, нібито з поліції, говорили, що ОСОБА_1 має право забирати сина, що вона розцінює як погрозу. На даний час вона проживає в смт Олишівка Чернігівської області, з ОСОБА_1 та його батьками не спілкується і заблокувала їхні мобільні телефони. Вона також має намір звернутися до ОСОБА_1 з позовом про встановлення порядку спілкування з дитиною.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Доказами у даній справі, які уповноважені посадові особи Національної поліції надали суду, є протокол про адміністративне правопорушення, який, як зазначено раніше, не містить конкретних даних про суть вчиненого правопорушення.

Звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, що не заперечується ОСОБА_2 , а також телефонні дзвінки від працівників поліції, до яких звертався ОСОБА_1 , не можуть розцінюватися як погроза в контексті вчинення домашнього насильства, як і висловлення наміру забрати дитину до себе на проживання, оскільки згідно з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а так само згідно з ст.161 цього Кодексу має право порушувати питання про проживання дитини з ним.

Відомості в протоколі про адміністративне правопорушення про погрози забрати дитину з вересня 2020 року не відповідають дійсності, оскільки до 28 травня 2021 року подружжя проживало спільно, що ними не заперечується.

Пояснення потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані працівникам поліції та в суді апеляційної інстанції, лише свідчать про неприязні стосунки, які склалися між ними як колишнім подружжям, та існування спору з приводу участі батька у вихованні дитини. А тому намагання ОСОБА_1 реалізувати свої права як батька дитини не є домашнім насильством. Всі інші повідомлені потерпілою обставини про неналежний нагляд ОСОБА_1 за сином та неналежне виховання не мають значення для даної справи, оскільки обставинами, які підлягають з`ясуванню, є лише ті, що викладені в протоколі.

Отже, докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП, та спростовували його пояснення, у справі відсутні, а тому висновки суду про вчинення ним домашнього насильства не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і йому оголошено усне зауваження, скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн