П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2232/21

Провадження № 3/348/1085/21

12 листопада 2021 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановила:

12.11.2020 о 22 год. 00 хв. в с. Тисменичани по вул. Грушевського Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg»,д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху виконуючи маневр обгону і не переконався, що це буде безпечно, не дотримався бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. п. 10.1, 13.1, 13.3, 14.2 Правил дорожнього руху. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

Згідно з заявою потерпілого ОСОБА_2 він зазначає, що ОСОБА_1 внаслідок вчинення адміністративного правопорушення завдав йому майнову шкоду. За цим фактом було відкрите кримінальне провадження, однак, потім таке було закрите, оскільки тілесні ушкодження отримав тільки винуватець ДТП. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що ОСОБА_1 був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Слід також звернути увагу і на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення немає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які є у матеріалах справи.

Диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначено порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП серії ААБ № 244665 від 18.10.2021, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- протоколом огляду місця ДТП, яка сталася 12.11.2020, відповідно до якої змальовано ділянку дороги на якій було вчинене адміністративне правопорушення;

- поясненнямиОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , деякі з яких стверджували, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- копією висновків експерта від 14.12.2000 № СЕ-19/109/13/3-907ІТ/20, 07.09.2021 № СЕ-19/109-21/5861-ІТ.

- постановою про закриття кримінального провадження від 28.09.2021, відповідно до якої встановлено, що було проведено огляд потерпілого ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, щодо факту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відомостей немає.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахувала характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, ступінь його вини, а тому вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу не буде відповідати меті накладення адміністративного стягення та є надто м`яким, а також не зможе запобігти вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 454 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п"ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.