КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4921/2021 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Коковіна Д.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Коковіна Д.І. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про визнання винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постановою судді, ОСОБА_1 15 серпня 2021 року о 03:30, у м. Києві, по вул. Ентузіастів, 37/2, керував автомобілем «Opel Vivaro», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд проводився за згодою водія на місці зупинки за допомогою «DRAGER ALCOTEST» №6820, що підтверджується тестом № 3517 від 15.08.2021 року, результат огляду 0,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Коковін Д.І. просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не представлено, а отже не доведено, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слово "згоден" з результатом тесту є надрукованим та не є позицією ОСОБА_1 щодо його ставлення до результатів тесту.

Захисник вважає, що відеозаписи, які є в матеріалах справи, також не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, з першого відеозапису убачається, що поліцейський пояснює ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме не працююча підсвітка, і в ході спілкування поліцейський відчувши запах алкоголю пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 проходить такий огляд за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу.

Другий відеозапис містить дані про складений протокол та просить ОСОБА_1 його підписати.

Отже, відеозапис не містить фіксування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування ним транспортним засобом.

Окрім того, відеозапис, який міститься у матеріалах справи, не проводився безперервно спеціальними технічними засобами, що є порушенням Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, затверджену наказом МВС України 18.12.2018 №1026.

Також апелянт вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, як того вимагає ст. 266 КУпАП, що свідчить про те, що він мав змогу надалі керувати автомобілем.

Також, на думку апелянта, що судом безпідставно не взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що 15 серпня 2021 року близько 23:00 год. припаркував автомобіль за адресою: вул. Ентузіастів, 37/2, біля магазину «Анжеліка», та пішов збирати вторинну сировину, неподалік відбулася сутичка між хлопцями, у зв`язку з чим ОСОБА_1 перенервував, викурив 15 цигарок та випив пляшку пива, після чого підійшов до свого автомобіля складати вторинну сировину.

У цей час під`їхали працівники патрульної поліції та запитали чому в автомобілі відсутній талон техогляду, а в ході спілкування вже повідомили, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Більше того ОСОБА_1 був змушений пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, оскілки документи на автівку вже були в руках патрульних, а тому і не чинив спротиву.

Заслухавши пояснення захисника Коковіна Д.І. та Марущака Т.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, результатами тесту № 3517 від 15 серпня 2021 року - 0, 58 0/00, актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ALKOTESTER "DRAGER" ARHK-0541, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №АА-00755.

Отже, висновок, викладений у постанові судді про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим.

Доводи апелянта про відсутність доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та не доведення того, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Так, відеозапис з нагрудної камери поліцейського свідчить про те, що поліцейський пояснював ОСОБА_1 причину зупинки керованого ним транспортного засобу, яка полягала у тому, що в автомобілі не працювала підсвітка, при цьому ОСОБА_1 не заперечував тієї обставини, що він керував транспортним засобом.

Також ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, коли погоджувався на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у процесі такого огляду та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Версія, озвучена ОСОБА_1 в суді першої інстанції, про те, що він вживав спиртні напої після того, як припаркував свій автомобіль по вул. Ентузіастів, 37/2, в м. Києві, не підтверджується жодним наявним у справі доказом та спростовується наведеними вище доказами, тому суддя районного суду обґрунтовано не взяв до уваги такі пояснення.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 був змушений пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, оскілки документи на автівку вже були в руках патрульних, а тому і не чинив спротиву, не можуть бути взятими до уваги, оскільки суперечать як вимогам закону, так обставинам справи.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого примусу, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу.

Посилання захисника на те, що запис в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння щодо згоди з результатом огляду не відображає позицією ОСОБА_1 , бо слово "згоден" вже було надрукованим в тексті акту, є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 власноручним підписом зафіксував згоду з результатами огляду на стан сп`яніння, а саме позитивний тест з результатом 0, 58 0/00.

Окрім того, ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень підписав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено такий же результат, як і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - 0, 58 0/00.

Про те, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апелянта щодо безперервності відеофіксації є неспроможними, оскільки на відео повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу, з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких водій погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та пройшов такий огляд за допомогою технічного засобу - приладу ALKOTESTER "DRAGER" ARHK-0541.

Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.

Відсутність в матеріалах даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує висновок, викладений у постанові судді про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який ґрунтується на оцінці сукупності наявних у справі доказів.

Отже, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною і обґрунтованою, відтак підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про визнання винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Коковіна Д.І. без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська