Провадження № 3/263/3273/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.08.2021 о 19:15 год. у Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, по пр. Нахімова, 190, керуючи транспортним засобом «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечний інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з тролейбусом №212, який рухався в попутному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААБ № 196283 від 26.08.2021, ОСОБА_1 23.08.2021 о 19:15 у Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, по пр. Нахімова, 190, керуючи транспортним засобом «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , був учасником ДТП, місце якого залишив. За протоколом ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 2.10 А ПДР України та скоєння правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою суду від 17.11.2021 вказані протоколи об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 надав суду заяву, у якій зазначив, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнає. Справу за ст.122-4 КУпАП просив закрити у зв`язку з відсутністю у нього умисного наміру залишати місце ДТП, оскільки відразу він скоєння ДТП не помітив. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_2 також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, письмово виклала обставини ДТП, просила визнати ОСОБА_1 винним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10А ПДР України передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Санкцією статті 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеним.

Так, факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, фототаблицею, письмовими поясненнями учасників, іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження транспортного засобу та завдано матеріальні збитки.

Разом з цим заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки залишення місця дорожньо-транспортної пригоди із суб`єктивної сторони характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює протиправність свого діяння.

Правилами дорожнього руху України визначено, що під поняттям залишення місця ДТП розуміються дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 р у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, враховуючи обставини події, суд вважає, що ОСОБА_1 не усвідомлював, що здійснив ДТП, тому в нього відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з цим відсутній склад правопорушення. Доказів про інше суду не надано.

Таким чином, суддя враховує всі обставини по справі, наслідки, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини. На підставі цього суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а провадження у справі в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 40-1, 122-4, 124, 247, 284 п.1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М.Томілін