ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3157/20 Номер провадження 33/814/56/21Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не встановлено

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді , 08.07.2020 року о 03 год. 38 хв. в м. Полтава, по вул. О. Гончара водій ОСОБА_1 , керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей та обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження. Просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді , оскільки про судове засідання не був повідомлений належним чином і розгляд справи проведено без його участі.

Постанову просив скасувати та постановити нову , якою звільнити його від адміністративної відповідальності.

15 січня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання , в якому він просить постану щодо нього скасувати , а провадження щодо нього закрити на підставі п.1.ч.1.ч.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків , передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування цих вимог апелянт вказує , що постанову суду винесене з грубим порушення законодавства та притягнуто його до адмінвідповідальності без наявності на те законних підстав.

Зокрема , апелянт вказує на ряд порушень. По-перше , на відеозаписі , не зафіксовано факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння і навіть наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. По-друге , працівники поліції не мали законних підстав зупинення його транспортного засобу , оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував. Ними не повідомлено про підстави зупинки. По-третє , фіксація має переривчастий характер і на ній зафіксовано тільки відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. По-четверте , свідки , зазначені у протоколі , були присутні тільки під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння і жодні інші обставини , зокрема керування транспортним засобом , вони не підтверджують.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився , попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції присутнім не був, оскаржив постанову протягом визначених законом десяти днів з моменту отримання її копії , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння; прояснення двох свідків ; Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; відеозапис фіксації події.

Оцінивши зазначені докази суддя дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Так , позиція апелянта в цілому зводиться до того , що він не керував транспортним засобом та допущенням ряду процесуальних порушень з боку працівників поліції.

З такими доводами автора апеляції апеляційний суд не погоджується через таке.

На відеозаписі нагрудної камери поліцейського зафіксовано та чітко вбачається , що під час патрулювання працівниками поліції міста в нічний час був виявлений водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом без ввімкнених задніх габаритних ліхтарів , що є порушенням Правил дорожнього руху України. Вказана обставина і послугувала підставною для зупинки водія працівниками поліції.

Зазначеним доказом повністю спростовується позиція ОСОБА_1 , висловлена в апеляційній скарзі про те , що він був зупинений безпідставно.

Крім того , вказана обставина підтверджує те , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і під час розмови з працівниками поліції він цього не спростовував.

Не впливають на висновки суду також посилання апелянта на те , що матеріалами справи не доведено , що він перебував в стані алкогольного сп`яніння , оскільки він притягнутий за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння , а не за перебування в стані алкогольного сп`яніння , що відповідає положенням ст. 130 КУпАП.

Також , у відповідності до положень КУпАП відмова у проходженні огляду на стан сп`яніння повинна бути засвідчення показаннями двох свідків. І процесуальне законодавство не вимагає обов`язкового засвідчення свідками якихось інших обставин вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд приходить до переконання , що наявні у справі докази , зокрема відеозапис фіксації події з боді-камер поліцейських у повній мірі підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Так , з цього запису чітко вбачається момент зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оголошення причини зупинення , пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння та відмова від його проходження в присутності двох свідків.

Одже , на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

З огляду на викладене жоден довод апеляції щодо процесуальних порушень , допущених працівниками поліції не знайшов свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Процесуальних порушень , допущених судом під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , також не встановлено.

Апеляційний суд вважає , що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства , відповідно до положень статті 245 КУпАП , з своєчасним , всебічним , повним і об`єктивним з`ясуванням кожних обставин.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення також не вбачається , оскільки правопорушення було вчинено 08 липня 2020 року , а стягнення оскарженою постановою на ОСОБА_1 накладено 12 серпня 2020 року ,тобто в межах визначених ст. 38 КУпАП строків.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2020 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин