Справа № 302/617/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Белли В.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Белла В. М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.05.2021, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб з оплатним вилученням транспортного засобу - мотоциклу марки «Мустанг Ретро класік».

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою, 08.06.2021, приблизно 02 год 40 хв, по вул. Синевирська, у смт Міжгір`я, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Мустанг» без д/н в стані алкогольного сп`яніння. Ці дії ОСОБА_1 вчинив повторно упродовж року після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Белла В. М. вказує на те, що судом першої інстанції порушено принцип безсторонності суду, що виразилось у самостійному збиранні та долучені до матеріалів справи доказів обвинувачення, а саме приєднання до матеріалів справи постанови Міжгірського районного суду від 07.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому зазначає, що судом першої інстанції самостійно отримано докази щодо конкретних даних марки мотоциклу «Мустанг Ретро класік», які у протоколі були відсутні. На переконання апелянта, поліцейським не зазначено у фабулі правопорушення описової частини адміністративного протоколу те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив це адміністративне правопорушення. Вважає, що медичний висновок, складений відносно ОСОБА_2 , є неналежним доказом у справі, оскільки ініціали особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене адвокат Белла В. М. який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю достатніх та допустимих доказів вини.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Белли В.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги і те, що заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін ОСОБА_1 не подавав, що у розгляді справи бере участь його представник - адвокат Белла В. М.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що ці вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є правильним.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість його у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №088925, 08.06.2021, приблизно 02 год 40 хв, по вул. Синевирська, у смт Міжгір`я, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Мустанг» без д/н в стані алкогольного сп`яніння. Ці дії ОСОБА_1 вчинив повторно упродовж року після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Медичним висновком від 08.06.2020 лікаря Міжгірської РЛ Оленін Я. Ю. щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат дослідження за допомогою приладу «Драгер» - позитивний, 2, 19 % проміле.

Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №925253, за порушення вимог ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відеозаписом з бодікамер поліцейських зафіксовано момент спілкування поліцейських з ОСОБА_1 на місці падіння ОСОБА_1 з транспортного засобу, яким він керував та транспортування ОСОБА_1 до лікарні у зв`язку з травмою голови, а також факт визнання ОСОБА_1 вживання ним алкогольних напоїв та процедура проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, зокрема у Міжгірській РЛ, у тому числі і результати цього огляду, а саме те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані - 2, 19 % проміле.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Гойчук В. Ю. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря Міжгірської РЛ, яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаних документів щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, - у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість поліцейського та лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції порушено принцип безсторонності суду, що виразилось у самостійному збиранні та приєднанні до матеріалів справи доказів обвинувачення, а саме приєднання до матеріалів справи постанови Міжгірського районного суду від 07.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2. ст. 130 КУпАП. Так, у контексті цього, апеляційний суд вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який оформлений відповідно до ст. 256 КУпАП, чітко зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Враховуючи те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Будь-яких доказів, які би спростовували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано. Враховуючи вищезазначене, доводи адвоката Белли В. М. про те, що поліцейським не зазначено у фабулі правопорушення описової частини адміністративного протоколу те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив вказане адміністративне правопорушення апеляційний суд відхиляє.

Враховуючи зміст постанови Міжгірського районного суду від 07.05.2021, а саме те, що ОСОБА_1 раніше скоював аналогічне правопорушення, перебуваючи за кермом цього ж транспортного засобу, яким ОСОБА_1 володіє та користується, що ним визнано у суді першої інстанції, - апеляційний суд вважає такими що не впливають на висновки місцевого суду доводи апелянта про те, що судом першої інстанції самостійно отримано докази щодо конкретних даних марки мотоциклу «Мустанг Ретро класік», які у протоколі були відсутні.

Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли своє підтвердження доводи адвоката Белли В. М., який дія в інтересах ОСОБА_1 про те, що медичний висновок, складений відносно ОСОБА_2 , є неналежним доказом у справі, оскільки ініціали особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а не як зазначено у висновку - ОСОБА_2 . Так, на переконання апеляційного суду, докази у справі, які є належними, допустимими та достатніми беззаперечно свідчать про те, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2. ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд звертає увагу на той факт, що з відеозапису з бодікамер поліцейського чітко убачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, а саме 2, 19 % проміле, під час спілкування з поліцейськими у патрульній машині представлявся працівнику поліції як « ОСОБА_2 ». Також відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 представився як « ОСОБА_2 ». При цьому, до матеріалів справи додано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який складено 08.06.2021, о 03 год 17 хв, у якому власник транспортного засобу зазначений: ОСОБА_1 . У постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №925253 від 08.06.2021, прізвище та ім`я особи, на яку накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, - зазначено: ОСОБА_1 . Тому, доводи в цій частині суд відхиляє, оскільки як убачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 питання щодо неправильності своїх ініціалів, вказаних у медичному висновку, у суді першої інстанції не порушував.

Такими, що спростовуються матеріалами справи є доводи апелянта про те, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушеннями.

Так, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З матеріалів справи убачається, що факт перебування ОСОБА_1 у стані сильного алкогольного сп`яніння чітко зафіксований на відеозаписі. Відеозапис є підставою для беззаперечного висновку, що сумнівів у тверезості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поліцейських не могло бути. Апеляційним судом не встановлено жодних порушень порядку проведення процедури медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 лікарем Міжгірської РЛ. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що процедура проведення медичного огляду ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі з бодікамери працівника поліції. Вказаний відеозапис досліджувався судом, жодних порушень процедури проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено не було. При цьому, апеляційний суд бере до уваги й те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та при проведенні медичного огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 жодних заперечень та зауважень не висловлював.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.

Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Беллою В. М. апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Белла В. М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан