Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6308/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , фізичної особи - підприємця, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , за ст.44-3 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №019195 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 21.09.2020 року о 17-30 годин, будучи фізичною особою-підприємцем, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по вул.Сєченова, 52 в Кальміуському районі м.Маріуполя, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме без медичної маски, окулярів та одноразових рукавичок, чим порушила п.7 Правил карантину, встановлених постановою Головного державного санітарного лікаря України №32 від 02.06.2020 року «Про зміни до Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідеміологічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину» та п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.12.2020 року адміністративний матеріал було повернуто до Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області для кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та вирішення питання щодо органу, повноважного здійснювати розгляд даної справи.

04.01.2021 року вказаний адміністративний матеріал надійшов до суду після доопрацювання.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день, місце та час слухання адміністративної справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суддя, виходячи з наведеного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідальність за вказаною статтею нестиме посадова особа суб`єкта господарювання, на якому сталося порушення, тобто особа, яка виконує функції керівника (директор, голова правління тощо) і на яку покладені обов`язки щодо організації дотримання санітарно-гігієнічних правил і норм.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До скасування карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції станом на 21 вересня 2020 року, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем.

На доданих до протоколу фото зафіксовано знаходження ОСОБА_1 у приміщенні магазину без маски, захисних окулярів та одноразових рукавичок, а також здійснення торгівлі останньою та обслуговування відвідувача, з якою ОСОБА_1 знаходиться у безпосередній близькості (менш 1,5 м).

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, оскільки діючим законодавством саме на неї покладені обов`язки щодо організації дотримання санітарно-гігієнічних правил і норм.

Також суддя зазначає, що п.7 Правил карантину, встановлених постановою Головного державного санітарного лікаря України №32 від 02.06.2020 року «Про зміни до Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідеміологічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину», порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , стосується організації вищевказаних заходів у закладах громадського харчування, проведення яких також покладається на суб`єктів господарювання.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані ст.44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Адміністративні стягнення можуть бути накладені у конкретно визначених часових рамках, під якими розуміється строки накладення адміністративних стягнень або давність притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Правовим наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

В цьому разі, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 року у справі №927/623/18.

Так, ОСОБА_1 інкримінують вчинення нею адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП 21.09.2020 року, а матеріали справи після доопрацювання надійшли до суду 04.01.2021 року, після чого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності викликалась до суду, а саме 19.01.2021 року.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження по справі за ст.44-3 КУпАП, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушниці сплинув.

Керуючись ст.ст.38, 44-3, 247, 251 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Донецький апеляційний суд протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Т.В. Пустовойт