ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 947/32488/21

Провадження № 3/947/8858/21

16.11.2021 року суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Богатир В.К., розглянувши матеріали, за протоколом № 1081 від 22.10.2021 року, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Кривозерського району, с. Берізки, гр. України, працюючого заступником командира кадру бригади з озброєння, начальника технічної частини в/ч НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З представленого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира кадру бригади з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання «майор» та являючись суб`єктом на якого поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону та ч.5 ст.45 Закону, в порушення ч.1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав 22.09.2021 року о 21 годині 06 хвилин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений 05 листопада 2021 року, про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явився, заяви про відкладення слухання справи суду не надав. В судовому засіданні 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 вину свою визнав, пояснив, що з протоколом складеним відносно нього він згодний. Але через неявку 05 листопада 2021 року в судове засіданняпрокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, слухання справи про адміністративне правопорушення було судом відкладене на 16 листопада 2021 року о 16 годині 30 хвилин.
Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 172-9 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. В зв`язку з чим був здійснений виклик ОСОБА_1 (згідно номеру телефону та адреси вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення) до суду на 16 листопада 2021 року о 16 годині 30 хвилин, та додатково ОСОБА_1 був сповіщений про дату та час слухання справи під розписку. Оскільки під час відсутності особи справу може бути розглянуто у випадках, коли є данні про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, адміністративна справа розглядається за відсутністю ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що протокол складався у присутності ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України.

Прокурор Богатир В.К. в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши на наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив суд прийняти рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступ прокурора, приходжу до наступного висновку.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 15 ст. Закону, суб`єкти декларування особи, зазначені у п.1, підпунктах «а» і «в» п.2, п.4 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи які забов`язані подавати декларацію вілповідно до цього Закону.

Підпунктом «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону визначено, що до суб`єктів, на яких поширється дія Закону, віднесено військових посадових осіб Збройнеих Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки. Наказом Міністра оборони України №364 від 19.06.2018 року майора запасу ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника командира бригад из озброєння начальника технічної частини НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Одеського обласного військового комісаріату Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_1 . Наказом Міністра оборони України №160 від 07.03.2014 року Бермасу було присвоєно військове звання «майор». Згідно п.2 ст.5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звання «майора» відноситься до старшого офіцерського складу. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» , особи зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п.2 ч.1 ст. 3 цього Закону, забов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 N 530 - ІХ, внесено зміни до Закону України "Про запобігання корупції", згідно з якими встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються за минулий рік до 01 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 01.06.2020, тобто продовжено термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Таким чином ОСОБА_1 , як особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, був забов`язаний подати щорічну декларацію за 2019 рік, до 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року.

З представлених на розгляд матеріалів вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного порушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вина його підтверджуються роздруківкою відомостей з офіційного сайт Єдиного державного реєстру декларацій щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації,зібраними матеріалами справи, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки займав посаду кадру бригади з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 та був особою, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом декларування відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП є визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують її відповідальність, відповідно до ст. 35 КУпАП - не встановлено.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

З огляду на характер скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі на користь держави.

На підставі cт.40-1 КУпАП, ст. 4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 7-10,40-1, 172-6, 221, 245, 247, 252, 268, 280, 284 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Войтов Г. В.