ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/673/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Гусак О.С.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованогота який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2020 року серії ГП № 284040, згідно з яким ОСОБА_1 16 листопада 2020 року о 04 год. 53хв. поблизу просп. Миколи Бажана, 36, м. Київ, на території школи № 316 перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту за відсутності документів, що посвідчують особу, чим порушив підпункти 1, 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова № 641), за що передбачено адміністративну відповідальність, встановлену статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Алфьоров Г.І., просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилався на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ним протиправних дій, протокол складено з порушенням норм, в ньому не зазначено частини статті за якою кваліфікованою діяння ОСОБА_1 , а доданий рапорт не є належним доказом.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків.

Диспозицією частини першої статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей.

Правила поведінки осіб під час карантину встановлені підзаконними нормативно-правовими актами, згідно з якими на території України запроваджено карантин.

Постановою № 641на території України запроваджено карантин з 1 серпня по 19 грудня 2020 року.

Підпунктами 1, 2 пункту 10 вказаної постанови в редакції, яка діяла на час складання протоколу, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Станом на час розгляду судової справи пункт 10 Постанови № 641 на підставі пункту 1 Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 (далі - Постанова № 1236), втратив чинність.

З огляду на те, що підпунктами 1, 2 пункту 2 Постанови № 1236 фактично дублюються положення підпунктів1, 2 пункту 10 Постанови № 641 відповідальність за вказані дії не скасована.

За юридичною позицією Конституційного СудуУкраїни закріплений в статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів та інших нормативно правових актів треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

№1-рп/99).

З огляду на викладене, втрата чинності зазначених в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення положень нормативно-правового акту не є перепоною для встановлення судом чи охоплюються дії ОСОБА_1 складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті44-3 КУпАП.

Частиною другою статті 251 КУпАП тягар збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу долучено рапорт поліцейського УПП у м. Києві Дроня Ю.І. У протоколі зазначено, що до нього додається рапорт та відео з бодікамери, проте, ні відео, ні інших доказів, крім рапорту, на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу не долучено.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16). У цій справі Верховним Судомрішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими скасовано постанову інспектора про притягнення особи до адміністративної відповідальності, залишено без змін, при цьому, встановлено, що будь-яких інших, крім рапорту, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано,

Статтею252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Конституцією України закріплено принцип невинуватості особи, згідно з яким усі сумніви у винуватості особи тлумачаться на його користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості(стаття 62).

З огляду на встановлені судом обставинисудом встановлено, що органом, яким складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано належних доказів перебування його на території школи № 316 без засобів індивідуального захисту та за відсутності документів, що посвідчують його особу.

Крім того, передбачена положеннями підпункту 1 пункту 10 Постанови № 641 відповідальність встановлена за перебування особи без засобів індивідуального захисту в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті, тобто фактично у приміщеннях, проте територія школи не є таким.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 44-3, 247, 284, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Гусак