1Справа № 335/9328/21 3/335/2254/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболева І.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення після скоєння ДТП водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце ДТП, чим порушила вимоги пункту 2.10. а) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шумський І.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.11.2016, серія «ЗП» № 001196, видане Радою адвокатів Запорізької області) пояснив, що гр. ОСОБА_1 свою вину по тім обставинам, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення не визнає, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вона 16.08.2021 скоїла ДТП. Надав судові письмові пояснення, де зазначив, що ОСОБА_1 працює у бізнес-центрі Шератон, 16.08.2021 приблизно о 11 год. 00 хв., вона, після закінчення робочого часу на своєму авто марки «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , що було припарковано біля будівлі № 65 по бул. Шевченка поїхала додому.

17.08.2021 в першій половині дня орієнтовано о 10 год. 00 хв. ранку їй зателефонували співробітники поліції та почали звинувачувати її, що вона вчинила ДТП та що вона поїхала з місця ДТП. Співробітники поліції запитали ОСОБА_1 де знаходиться вона та де саме перебуває автомобіль «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , оскільки їм необхідно його оглянути. ОСОБА_1 була дуже здивована такою новиною та одразу ж повідомила, що вона збирається в цей день їхати до лікарні, а саме до Центру первинної медико-санітарної допомоги № 10 (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25), щоб зробити щеплення від covid-19, а її автомобіль буде припаркований біля її будинку, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд, 50А.

Згодом, як стало відомо ОСОБА_1 від своїх сусідів, того ж дня 17.08.2021 поліцейські самостійно приїхали та оглянули автомобіль «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , так як стало вже згодом відомо склали «необхідні матеріали».

18.08.2021 поліцейські знову зателефонували ОСОБА_1 та сказали, що їй необхідно під`їхати до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за адресою: 69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96 та узгодили всі питання по ДТП, яке відбулося 16.08.2021.

18.08.2021 ОСОБА_1 приїхала до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції де під час зустрічі з поліцейськими її знову почали звинувачувати, що вона скоїла ДТП з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н. НОМЕР_3 . Поліцейські навіть не хотіли чути, її пояснення та аргументи, оскільки протокол вже було складено та матеріали необхідно передавати до суду. Незважаючи на це вона зазначила, що «16.08.2021 приблизно о 11 год. 00 хв.., ОСОБА_1 , після закінчення робочого дня у бізнес-центрі Шератон, сіла у належне їй авто марки «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , що був припаркований біля буд. 65 по бул. Шевченка та поїхала додому. При цьому ніяких ознак того що вона могла б стати учасницею ДТП як-то: струса авто, звуків тертя, удару або стреготу, звуків сигналізації, що спрацювали та інших не було. Також ніхто із перехожих що були присутні не подали ніяких ознак що відбулося щозь незвичайне і не подали їй ніяких знакіфв. Таким чином, ОСОБА_1 не може визнати себе винною у скоєнні ДТП до з`ясування всіх обставин та проведення необхідних експертиз. Також не маючи уяви, що могла стати учасницею ДТП вона не могла мати намір покинути місце ДТП і, якщо ДТП дійсно мало місце, зробила це без умислу».

Адвокат звертає увагу суду на те, що матеріали справи, які надані суду, не містять належних та допустимих доказів, фото та відеоматеріалів, з яких би вбачалось, що саме ОСОБА_1 вчинила ДТП. Не надано жодних пояснень незацікавлених осіб, відсутні свідки.

Як вбачається із матеріалів справи, вони містять письмові пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які незрозуміло якою посадовою особою були відібрані, однак в них зазначено, що 16.08.2021 ОСОБА_2 припарковав свій автомобіль за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 65 та через деякий час помітив пошкодження свого автомобіля. В письмових поясненнях зазначено, що ОСОБА_2 переглянувши записи свого відеореєстратора з`ясував, що за його автівкою був припаркований автомобіль красного кольору «Chevrolet Tacuma», д.н. НОМЕР_2 . Колір фарби «Chevrolet Tacuma» нібито співпадає з кольором фарби, яка залишалась на бампері. ОСОБА_2 зазначив, що винуватець ДТП покинув місце ДТП.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушень заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Тобто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за змістом його пояснень є потерпілим, однак в порушення вимог ст. 256 КУпАП про його особу не зазначено жодних відомостей в протоколі.

В даному випадку захиснику не зрозуміло чому інспектор поліції, що складав протокол вирішив, що саме ОСОБА_1 вчинила ДТП, а не іншій водій, не зрозуміло з яких фактичних даних виходив інспектор зазначаючи, що ДТП відбулося 16.08.2021 о 11 год. 30 хв., а не пізніше чи раніше. Чому інспектор поліції у протоколі нічого не зазначив про особу потерпілого чи про особи свідків цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Також, виникає питання, чому, якщо вже 16.08.2021 поліцейські після пояснень власника автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 знали, що до ДТП «причетний» автомобіль красного кольору «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення склали лише 18.08.2021, тобто з порушенням вимог передбачених ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При всьому цьому до суду для розгляду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б безсумнівно засвідчували той факт, що саме ОСОБА_1 16.08.2021 керуючи автомобілем «Chevrolet», д.н. НОМЕР_2 , вчинила ДТП з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н. НОМЕР_3 , та вона знаючи та усвідомлюючи факт того, що вчинила ДТП полишила місце ДТП.

Долучена до матеріалів справи схема ДТП не містить вказівки на: координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; не зазначено інших слідів та предметів, що стосуються пригоди, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів.

Додані до матеріалів про адміністративне правопорушення роздруковані фотознімки не дозволяють однозначно ідентифікувати та встановити причинно-наслідковий зв`язок із обставинами, про які зазначено у протоколі від 18.08.2021.

Отже, схема місця ДТП від 16.08.2021 та роздруковані фотознімки не можуть прийматися судом до уваги та розцінюватися як належні та допустимі докази по справі та жодним чином не доводять факт скоєння ДТП та причетність до нього ОСОБА_1 .

Будь-які інші докази, з яких можливо зробити висновок про реальний механізм ДТП і спростувати наведені вище пояснення сторони ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, посилаючись на вимоги ст. 62 Конституції України, захисник просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративний матеріал й надані суду докази у їхній сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 122-4 КпАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом а) пункту 2.10. Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте під час розгляду справи судом не було здобуто доказів того, що ОСОБА_1 була причетна до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка настала 16.08.2021 у м. Запоріжжі, по бул. Шевченка, 65.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.10. а) Правил дорожнього руху України.

При цьому суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчили та підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, зокрема що водій ОСОБА_1 дійсно порушила пункт 2.10 а) ПДР України, та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

Свідки події відсутні, відеофіксація подій, за яких складено протокол, не здійснювалася. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України ). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин вбачається, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за ст. 122-4 КУпАП та у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст. 122-4, 247 п. 1, 283, 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя І.П. Соболєва