Справа № 144/1701/20
Провадження № 3/144/37/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Герман Олександр Сергійович, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від Теплицького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, працюючу продавцем (барменом) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проживаючу в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 541125 від 19.12.2020 ОСОБА_1 ,яка працює продавцем (барменом) в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ставиться за вину те, що вона 19 грудня 2020 року близько 20 год. 30 хв. в смт. Теплик по вул. Незалежності, 40, не вжила відповідних заходів та допустила розміщення за одним столом семи громадянам, чим порушила п.п.13 п 2. Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала та просила закрити протокол про адміністративне правопорушення щодо неї за ч.1 ст. 44-2 КУпАП за відсутністю у її діях складу такого правопорушення.

Захисник Гавриш Л.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Гавриша Л.І., дослідивши надані суду матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 43-3 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення відповідно до вказаних норм законодавства або рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Правила карантину людей, порушення яких ставиться за вину ОСОБА_1 , станом на 19.12.2020 були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» .

Відповідно до пп.13 п.2 Постанови КМУ № 1236 забороняється: розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 2 метри між місцями для сидіння за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв).

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено поняття суб`єкта господарювання. Так, відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною 2 зазначеної статті встановлений вичерпний перелік суб`єктів господарювання:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 541125 від 19.12.2020, ОСОБА_1 працює продавцем (барменом) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, суб`єктом господарювання є власник кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Продавець ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, який здійснює торгівлю.

Доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарської діяльності, який здійснює діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення матеріали справи не містять.

За таких обставин ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у виді приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Отже, провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. 256, ст. 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Теплицький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Суддя