ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1664/21 Справа № 199/5708/21 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Бровко О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Бровко О.О., на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, перебуваючий у цивільному шлюбі, маючий на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на те, що ОСОБА_1 о 00:05 годині 15.07.2021 року в м. Дніпрі на вул. Петрозаводська, 304, керував мопедом «Lifan», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6820». Результат позитивний 1.13‰, тест 2141. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Бровко О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево.

На його думку, суд першої інстанції не врахував той факт, що на ОСОБА_1 було складено Постанову (у формі Квитанції) про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН№ 4488533 від 15.07.2021 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Івановим О.О. за ч.2 ст. 126 КУпАП о 00 годин 17 хвилин за адресою: м. Дніпро вул. Інгульська 135. Згідно матеріалів адміністративної справи адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП було скоєно о 00 годин 11 хвилин 15.07.2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Інгульська 135.

Вважає, що часовий проміжок між складанням протоколів по вул. Інгульска 135 (ч.2 ст. 126 КУпАП) та вул. Петрозаводська 304 (ч.1 ст. 130 КУпАП) складає приблизно 13 хвилин, відстань між зупинками 2.3 км.. На його думку, ОСОБА_1 не здійснював рух від зазначеної адреси до іншої вже після його зупинки правоохоронцями задля фіксації «начебто» правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Посилається, що працівники поліції не проінформували ОСОБА_1 саме яким спеціальним засобом буде проводитись огляд, не було надано сертифікату та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, та не було роз`яснено, що у разі незгоди з результатом Драгеру, він має право пройти огляд у медичному закладі.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Бровко О.О. в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022877 від 15.07.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 00:05 годині 15.07.2021 року в м. Дніпрі на вул. Петрозаводська, 304, керував мопедом «Lifan», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6820». Результат позитивний 1.13‰. Тест 2141. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Даний протокол ОСОБА_1 був підписаний без зауважень.

Вказаний протокол складений належним чином, а тому доводи адвоката з цього приводу є безпідставними.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд водія був проведений у встановленому Законом порядку. Зафіксований на бодікамери поліцейських, та за допомогою приладуDrager ARML 0266. Результат обстеження склав, - 1,13 проміле.

- роздруківкою чека вищезазначеного Драгеру, де зазначено вказаний результат.

Отже даний показник більше ніж в 4 рази перевищує допустимий рівень.

- відомостями з рапорту поліцейського інспектора, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено мопед «Lifan», у якого не було номерних знаків, та не були ввімкнені задні габаритні вогні у темну пору доби, під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук та останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на місці за допомогою Драгеру на що водій погодився. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Результат склав,- 1,13 проміле. Водія було відсторонено від керування.

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, який також переглянуто і в апеляційному суді, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 без заперечень пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, результат склав 1,13 проміле. ОСОБА_1 не заперечував щодо достовірності результату. Будь-яких нарікань з його боку не було.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним доказам, - не встановлено.

Що стосуються доводів адвоката про порушення прав ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, то вони є безпідставними, остільки, як вбачається з вищезазначеного відеозапису не було встановлено, що останній заперечував на результат пройденого ним тесту, та взагалі не вимагав у працівників поліції сертифікат на «Alcotest Drager 6820», як вважає захисник. Працівниками поліції було роз`яснення права ОСОБА_1 .. Дані обставини було належно перевірено в суді першої інстанції. ОСОБА_1 погодився з проведеним оглядом, будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що доводи захисника з приводу розбіжностей місця та часу складання постанов за ч.1 ст. 130 та ч.2 ст. 126 КУпАП не спростовують того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та погодився пройти такий огляд, який був зафіксований у належний та визначений законом спосіб передбачений ст. 266 КУпАП, при цьому відповідно до наявного в протоколі підпису, йому було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були ретельно дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано визнав вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають вимогам ст. 252 КУпАП та доводи в апеляційній скарзі адвоката щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , у скоєному спростовані вищезазначеними доказами та є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта стосовно показників часу фіксування події, не спростовують факту керування ОСОБА_1 мопедом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував зазначені в протоколі обставин, в тому числі і щодо часу скоєного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, в ході апеляційного перегляду,- не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Бровко О.О. слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бровко О.О., - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.