П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Свердловського району, Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

03.08.2020 до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Відповідно до розпорядження №01-09/291/21 від 29.01.2021 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали передано на розгляд судді Валігурській Л.В.

Так ОСОБА_1 03.07.2020 о 21:51 годині в м. Херсон по вул. Суворова, 4, керуючи транспортним засобом «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був причетним до дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У судові засідання, призначені на 17.02.2021, 17.03.2021, 31.03.2021, 29.04.2021, 17.06.2021, 15.07.2021, 16.09.2021, 30.09.2021, 18.10.2021, 15.11.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Крім того щодо останнього відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, рішення в якій було залишено без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 18.10.2021. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він на місці складання протоколу зазначив, що 03.07.2020 будь-яких механічних пошкоджень у ДТП його автомобіль «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зазнавав, також як наслідок він не залишав місце ДТП, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення;

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 вина останнього у вчиненні правопорушення підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116742 від 21.07.2020, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 03.07.2020 та встановлено пункти ПДР, порушення яких мало своїм наслідком складання протоколу за ст. 122-4 КУпАП. Зокрема встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 «а» ПДР (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди);

- схемою місця ДТП від 03.07.2020, що містить інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень, отриманих автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме: пошкоджено лакофарбове покриття заднього бамперу з лівого боку;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 03.07.2020 о 21:51 годині в м. Херсоні по вул. Суворова, 4, його припаркований автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було пошкоджено іншим автомобілем «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишив місце ДТП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , в яких зазначено, що 03.07.2020 вона стала свідком того, як автомобіль «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після ДТП водій «Renault Clio» вийшов з автомобіля, подивився на пошкодження та поїхав з місця ДТП.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно абз. 1, 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

У відповідності до визначення, наведеного у п.1.10 ПДР України, залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її вчинення, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2021 (справа №766/11720/20) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 18.10.2021 постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо часу, місця та обставин, вчиненого адміністративного правопорушення, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ставити їх під сумнів підстав не вбачається. Обрану позицію останнього суд розцінює як обраний спосіб захисту, який свого підтвердження під час судового розгляду не знайшов. Саме показами свідка та потерпілого підтверджено обставини допущеного порушення, крім того наведені обставини в частині допущення порушення вимог ПЛДР, що мало наслідком пошкодження транспортних засобів, підтверджено і вищенаведеними рішеннями судів обох інстанцій.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116742 складено 21.07.2020, адміністративне правопорушення мало місце 03.07.2020, а тому строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП минув 03.10.2020, що виключає можливість провадження шляхом розгляду справи.

Враховуючи, що з моменту вчинення зазначеного діяння сплив тримісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 122-4, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська