ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Винту Ю.М. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09.12.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області, закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №136488 від 21.10.2020 року, цього дня о 20 год. 07 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом на автодорозі Н 0З 350 км в Новоселицькому районі Чернівецької області і виконуючи маневр обгону, не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого трапилось зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.14.2. Б. Правил дорожнього руху України.

На цю постанову адвокат Винту Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову і визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що суд дійшов помилкового висновку про те, що досліджені докази з однозначністю та достовірністю свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Цей висновок зроблено без повного дослідження доказів, оцінки показань свідків, потерпілого ОСОБА_3 .

Так, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 21.10.2020 року він, керуючи

ЄУНСС 720/1878/20 провадження №33/822/656/20 головуючий у 1 інстанції Вівчар Г.А.

автомобілем ВАЗ-21063 з с. Припруття в напрямку с. Динівці, маючи намір здійснити лівий поворот на примикаючу польову дорогу, включивши лівий поворот за 50 м до перехрестя та переконавшись в безпечності, почав здійснювати маневр - поворот на ліво, після чого відбулося зіткнення з автомобілем Опель Віваро під керуванням ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_1 , здійснюючи обгін вантажного транспортного засобу, не переконавшись в безпечності здійснення маневру, почав здійснювати обгін другого транспортного засобу в межах перехрестя, порушивши вимоги п.п. 14.2, 14.6 ПДР України, що призвело до пошкодження автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 .

Також апелянт навів пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зміст п.п. 1.10, 14.1, 14.4, 14.5, 14.6 Правил дорожнього руху України.

Заслухавши адвоката Винту Ю.М., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, адвоката Заболотного С.М., який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Посилання апелянта на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.14.2, 14.6 Правил дорожнього руху України при здійсненні маневру обгону є необґрунтовані.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи обгін вантажного транспортного засобу, попереду якого в попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_3 , виїхавши на зустрічну смугу руху, продовжив рух по зустрічній смузі руху, маючи намір здійснити обгін автомобіля ВАЗ, який рухався по правій смузі руху. Під час здійснення вказаного маневру сталося зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки останній в цей час став виконувати лівий поворот з виїздом на польову дорогу.

Відповідно до п.14.5 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були пасажирами в автомобілі Опель Віваро, вказали, що ОСОБА_1 виконавши маневр обгону вантажного автомобіля, продовжив рух, здійснюючи обгін автомобіля ВАЗ, який рухався попереду вантажного автомобіля. А водій автомобіля ВАЗ, не включивши покажчик лівого повороту, почав виконувати лівий поворот і відбулось зіткнення транспортних засобів.

З пояснень свідка ОСОБА_7 , який до настання дорожньої пригоди перебував на передньому сидіння автомобіля ВАЗ, вбачається, що водій автомобіля ВАЗ включив лівий поворот за два метри до початку того, як став виконувати поворот вліво.

Оскільки водій ОСОБА_1 , здійснивши обгін вантажного автомобіля, не перешкоджаючи зустрічним транспортним засобам, продовжив рух по зустрічній смузі для обгону автомобіля ВАЗ, що рухався в попутному напрямку по своїй смузі руху, в його діях відсутні порушення вимог п.14.5 ПДР.

Зі схеми до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось в межах проїзної частини дороги під кутом, а саме автомобіль Опель Віваро передньою лівою частиною зіткнувся з лівою частиною автомобіля ВАЗ 21063 (а.с.2).

Ці обставини свідчать про те, що водій автомобіля ВАЗ 21063 здійснював лівий поворот не з відповідного крайнього положення на проїзній частині, як цього вимагає п.10.4 Правил дорожнього руху.

В діях водія ОСОБА_1 відсутні також порушення вимог п.14.2 б. ПДР України, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що під час здійснення обгону ОСОБА_1 в той час, коли він рухався по зустрічній смузі, водій автомобіля ВАЗ не рухався перед початком повороту вліво по тій же смузі.

Порушення вимог п. 14.6 ПДР України ОСОБА_1 не інкримінувалось, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дорожня пригода мала місце не на перехресті рівнозначних доріг, де заборонено здійснювати обгін, а на ділянці дороги в місці прилягання другорядної дороги, позначеного дорожнім знаком 1.23.2 ПДР України. А тому в цій постанові не наводяться обґрунтування на спростування посилань апелянта про заборону здійснення обгону на цій ділянці дороги.

Постанова районного суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Винту Ю.М. відмовити, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя