ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 Справа №607/21016/21

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , тимчасово не працює,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 11 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 815510 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Зі вказаного протоколу вбачається, що «06.11.2021 року о 01:29 год. під час перевірки працівниками поліції гр. ОСОБА_1 був відсутнім за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , таким чином порушив п. 1 постанови Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2020 року про встановлення відносно останнього адміністративного нагляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.»

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення заперечив, вказав, що у зазначену дату та час перебував АДРЕСА_1 , спав удома. Зазначив, що будь-які докази на підтвердження вчинення ним правопорушення відсутні.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно із вимогами частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім протоколу серії ВАБ №815510 від 11 листопада 2021 року, у матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявні: електронний рапорт інспектора-чергового Тернопільського РУП Богданова Д. А. ЄО№ 45478 від 06 листопада 2021 року; копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року про встановлення стосовно ОСОБА_1 адміністративного нагляду; копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 виданого18 серпня 2017 року органом 6110.

Оцінюючи ці матеріали через призму описаних у вищезгадуваному протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №815510 від 11 листопада 2021 року обставин, суд вважає за необхідне зазначити таке: адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення є порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд , а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку квартири у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебувати у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Натомість у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має жодного доказу на підтвердження відсутності ОСОБА_1 06 листопада 2021 року о 01:29 год. за місцем проживання на АДРЕСА_1 .

Із електронного рапорту ЄО№ 45478 від 06 листопада 2021 року, який складений поліцейським ОСОБА_2 зі слів працівника поліції Чубатого вбачається, що 06. 11. 21 о 01:29 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 відсутній за місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Однак у судовому засіданні ОСОБА_1 вказані обставини заперечив, вказавши, що перебував за місцем проживання.

Такі пояснення ОСОБА_1 є аналогічними до пояснень особисто внесених ним у протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №815510 від 11 листопада 2021 року.

Таким чином, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №815510 від 11 листопада 2021 року обставини, щодо порушення ОСОБА_1 правил адміністративного нагляду ним заперечуються та не мають жодного доказового забезпечення, що породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, та котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин, оскільки судом не встановлено жодних належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил адміністративного нагляду, суд доходить висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із пунктом 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, частиною 2 статті 187, статтями 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка