Справа № 409/1917/20
Провадження №3/409/9/21
П О С Т А Н О В А

"15" січня 2021 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Білокуракинського ВП ГУНПУ в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 05.04.2002 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.10.2020 року о 14 годині 15 хвилин в с. Курячівка по вул. Молодіжній Білокуракинського району, водій керував транспортним засобом мотоциклом, державний номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невнятне мовлення), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судове засідання 12.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом відправлення судової повістки за місцем його проживання, ОСОБА_1 судову повістку отримав, про що свідчить його особистий підпис на повідомленні, яке було повернуто до суду. 03.12.2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримав. 03.12.2020 року винесено постанову про доставку ОСОБА_1 в судове засідання на 16.12.2020 року приводом. Привід виконано не було та інспектором СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області до суду було надано рапорт, що ОСОБА_1 не надалося можливим доставити, так як останній за місцем мешкання був відсутній. 16.12.2020 року винесено постанову про доставку ОСОБА_1 в судове засідання на 05.01.2021 року приводом повторно. 05.01.2021 року ОСОБА_1 було доставлено до суду приводом. В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення та у зв`язку із викликом свідків по справі оголошено перерву на 15.01.2021 року. 15.01.2021 року ОСОБА_1 з`явився до суду разом зі свідком та написав до суду заяву про його допит. Свідки, які викликалися судом, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду жодного разу не з`явилися, судові повістки отримували, про що свідчать їхні особисті підписи на повернутих до суду повідомленнях.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив наступне, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, оскільки спиртні напої того дня не вживав, їхав на мотоциклі разом зі своїм знайомим додому. Працівники поліції зупинили його та склали у відношенні нього постанову щодо того, що він керував мотоциклом без посвідчення водія. На місці зупинки працівники поліції не пропонували йому пройти освідкування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер". На місці зупинки транспортного засобу знаходився він, його знайомий ОСОБА_4 , який їхав разом з ним, та два поліцейських. Ніяких свідків не було, звідки вони взялися в протоколі, він не знає. Людей, які зазначені як свідки, він знає, з ними в нього склалися неприязні стосунки, однак в той день він їх не бачив. Після складання протоколу працівники поліції на своєму службовому автомобілі уїхали, а він разом з ОСОБА_4 також поїхали додому на його мотоциклі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що того дня він попросив свого знайомого ОСОБА_1 підвезти його додому. Вони їхали з магазину на мотоциклі, коли їх наздогнав поліцейський автомобіль та працівники поліції їх зупинили, запитали, чи є у ОСОБА_1 документи на керування транспортним засобом, потім склали протокол та поїхали. Він та ОСОБА_1 також поїхали додому. ОСОБА_4 весь час знаходився поряд, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 проходити освідкування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер". Коли їх зупинили працівники поліції, поряд зупинився ще один автомобіль, однак з нього ніхто не виходив і до них не підходив.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні допитані не були, оскільки в судові засідання не з`являлися, судові повістки отримували, про що свідчать їхні особисті підписи на повернутих до суду повідомленнях.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, диск с відеозаписом, враховуючи покази свідка ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_1 , суд зауважує наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі серії ДПР18 № 387022 від 18.10.2020 року свідками, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. В судове засідання дані свідки не з`явилися, судові повістки про виклик в судове засідання на 05.01.2020 та 15.01.2020 отримали особисто.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили мотоцикл, яким керував ОСОБА_1 .. У нього було з`ясовано, що він керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія. З відео не вбачається пропозиція працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Також на відео не зафіксовані свідки.

Таким чином, суд при розгляді справи не встановив наявність достатніх належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Ю. Максименко