Справа № 541/2181/20
Номер провадження3/541/6/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участі секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Яковенка Г.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миргород Полтавської області, гр.України, зареєстрованої і проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої в ПП магазин «Ультрадівайс», РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 294883 від 02 листопада 2020 року, 02.11.2020 о 17 год.40 хв, гр. ОСОБА_1 в м. Миргороді по вул. Гоголя, 139 б, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебувала без захисної маски та здійснювала торгівлю без засобу захисту, чим порушила вимоги постанови КМУ № 641, за що ст. 44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі, заперечила, зазначила, що в той час здійснювала прибирання приміщення перед його закриттям, інших осіб у приміщенні не було, а тому прибирання здійснювала без захисної маски.

Захисник, адвокат Яковенко Г.В. прохав провадження у справі закрити з підстав відсутності складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до суду надано протокол серії АПР18 № 552866 від 02 листопада 2020 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.11.2020.

Оцінюючи долучені до справи докази та наведені стороною захисту доводи суд зауважує наступне.

Загальновідомою обставиною є те, що 11.03.2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу в світі.

Пандемія - сильна епідемія, яка характеризується поширенням інфекційного захворювання на всій території країни, територію суміжних держав, а іноді й багатьох країн світу. Пандемія оголошується тоді, коли з`являється новий вірус і поширюється по всьому світу, а населення немає імунітету до вірусу, а також ефективних засобів профілактики, тобто вакцинації та лікування.

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції в Україні запроваджено карантинні обмеження.

Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановленні карантинні обмеження в залежності від стану захворюваності в регіоні.

Станом на дату складення протоколу в постанова КМУ № 641 від 22.07.2020 діяла в редакції від 23.10.2020.

Аналізуючи зміст, протоколу, виявлено невідповідність його змісту положенням ст. 256 КУпАП.

Так в порушення даної статті в протоколі не вказано норму постанови КМУ №641, яку ОСОБА_1 порушила. За вказаних обставин, особа яка притягується до адміністративної відповідальності позбавлена можливості належним чином реалізувати своє право на захист.

Окрім того, суд звертає увагу, на те що, письмові пояснення, прийняті посадовою особою (а.с.2) та письмові пояснення написанні ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу відрізняються по своїй суті. Зокрема, з пояснень в протоколі вбачається, що відвідувачі у приміщенні були відсутні. Натомість у поясненнях викладених посадовою особою, зі слів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається, що в приміщенні був покупець, якого ОСОБА_1 обслуговувала без маски. В той же час, суд констатує, що протокол не містить відомостей про свідків правопорушення, а до матеріалів справи не доулчено письмових поясненнь покупця, обслуговування якого, з письмових пояснень, якого здійснювала ОСОБА_1 . Існуючі розбіжності, в аналогічних по своїй суті процесуальних документах, породжує сумнів в їх достовірності, а тому, в силу конституційних принципів, не можуть бути використанні в якості доказу вчинення правопорушення.

Таким чином, будь-яких доказів, того що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність в супереч постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, посадовою особою не надано.

У відповідності до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Тобто, вчинення дій у відповідності до певного виду економічної діяльності. Таким чином, у даному випадку, прибирання приміщення не є господарською діяльністю.

За таких обставин, висновок посадової особи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення грунтується виключно на припущеннях, що в силу конституційних принципів є недопустимим під час притягнення особи до адміністративної відповідальності. Складенню протоколу не передувало реальне з`ясування обставин події.

Згідно сталої практики ЄСПЛ, суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Суд зауважує, що обов`язок доказування покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а такожна припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,44-3 , 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 14.01.2021.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський