Дата документу Справа № 321/799/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/799/21 Головуючий в 1 інст. Ігнатьєв Д.П.
Провадження №33/807/577/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Ганюкова В.Д., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08.06.2021 р. о 21 год. 53 хв. в Запорізькій обл., с. Тимошівка, по вул. Калініна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2170, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На стан алкогольного сп`яніння встановлено в законному порядку та перевірено за допомогою алкотестеру Драгер ARBC 0818 - результат позитивний (алкогольне сп`яніння - 0,42 % проміле). Від керування відсторонений, шляхом передачі керма тверезому водієві. Про повторність попереджений. № тесту 410, з результатом погодився.

Крім того, 08.06.2021 р. о 21 год. 58 хв. в Запорізькій обл., с. Тимошівка, по вул. Калініна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2170, державний номерний знак НОМЕР_1 , без водійського посвідчення, яке зовсім не отримував.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню в частині визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування доводів зазначає, що він дійсно 08.06.2021 року керував транспортним засобом і був зупинений співробітниками поліції, при цьому, водійське посвідчення він отримував. Далі, співробітник поліції вказав на ознаки алкогольного сп`яніння і запропонував пройти медичний огляд на стан сп`яніння в місці зупинки. Він продув алкотестер Драгер, результат огляду йому не було показано, а лише озвучено співробітником поліції. При цьому, двох свідків такого огляду не було, і вони були запрошені лише для підписання протоколу. Звертає увагу, що в протоколі, в роздруківці тесту, в акті та в долучених поясненнях від його імені підпис йому не належить, тому вважає, що матеріали справи сфальсифіковані співробітниками поліції, і не можуть виступати як допустимі докази його вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, свідки події в суді пояснювали, що підписи у показах, долучених до протоколу їм не належать. Щодо наданого відеозапису, то відеофайл не відображає всіх обставин події та не є безперервним. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Ганюкова В.Д., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, постанова Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, останнім не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160504 від 08.06.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до Михайлівської багатопрофільної лікарні з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);

роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6810 ARBL 0818, тест № 410, виготовленою 08.06.2021 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,42 % проміле (а.с. 2);

свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 20.05.2021 № 12-01/2896 з якого слідує, що газоаналізатор Alkotest 6810 ARBL 0818 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 8);

письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.06.2021 року (а.с. 7);

диском з відеозаписом події (а.с. 11).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Із відеозапису події вбачається, що на питання працівника поліції ОСОБА_1 повідомляє, що він вживав вдень пиво «БАТ», а тому вони правомірно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Далі, на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 0,42 проміле. При цьому, ОСОБА_1 з результатом такого огляду погодився, що підтвердив своїм підписом у роздруківці результатів тесту (а.с.2).

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувався за участю двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які судом першої інстанції було безпосередньо допитано у судовому засіданні, та останні підтвердили обставини події, які зазначені у протоколі.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на переконання апеляційного суду не було обов`язковим.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що матеріали справи сфальсифіковані співробітниками поліції є предметом перевірки у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за ч.1 ст. 366 КК України (а.с. 73).

Доводи, що відеозапис не відображає всіх обставин події та не є безперервний на думку апеляційного суду, з урахуванням сукупності інших доказів, не є фундаментальним порушенням.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник