ПОСТАНОВА Іменем України
м. Балаклія 15 січня 2021 року Балаклійський районний суд Харківської областіСправа №610/3088/20 3/610/30/2021

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Купін Володимир Вікторович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, ФОП ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

установив:

30.11.2020 до суду надійшов указаний матеріал про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнала, просила провадження у справі закрити. Пояснила, що 15.11.2020 прийшла до магазину щоб протопити пічку, в цей час до приміщення зайшли працівники поліції.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

21.11.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» яким статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З аналізу ч.1 ст.44-3 КУпАП вбачається, що диспозиція цієї норми відсилає до інших норм законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №068806 від 15.11.2020, «15.11.2020 близько 09.30 год. ФОП ОСОБА_3 здійснювала торгівлю речами за адресою: АДРЕСА_2 , а саме дитячими іграшками, чим порушила постанову КМУ від 11.11.2020 №1100 зі змінами від 22.07.2020 №641».

У протоколі зазначено про порушення Постанови КМУ 11.11.2020 №1100, натомість вказаною постановою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, також не зазначено який пункт постанови КМУ було порушено, а відтак не зазначено акт законодавства, який було порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 15.11.2020 вона прийшла до магазину, щоб протопити пічку, в цей момент до неї зайшли працівники поліції, оскільки двері не були зачинені. Торгівлю не здійснювала, покупців не було.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення окрім її письмових пояснень та рапорту поліцейського надано не було.

Наявність будь-яких свідків правопорушення із матеріалів справи не убачається.

Свідків немає, суду не надано жодних об`єктивних доказів вчинення правопорушення, пояснення ОСОБА_3 жодними доказами не доведені.

Також у протоколі не конкретизовано місце вчинення правопорушення, а саме не зазначено область та район, а також назву закладу, де перебувала ОСОБА_3 , у протоколі відсутні її пояснення.

Ці відомості повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення, а не у будь-яких доданих до нього матеріалах.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Без цього суду на початку судового розгляду неможливо роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності суть обвинувачення, прийняти правильне рішення щодо визнання ним фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, учасники процесу, суд повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

Крім того відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 р. за № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

У протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №068806 від 15.11.2020 допущено виправлення у не встановленому порядку шляхом «наведення».

При цьому у протоколі відсутні відомості на підтвердження того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомлена із виправленнями, які містяться в ньому. Крім цього, жодного рапорту, складеного з цього приводу матеріали справи також не містять.

А відтак, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_3 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю належних доказів, що в її діях був склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44-3, 247, 283-285 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя