П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2021 р. Справа № 596/1450/20

Провадження № 3/596/1/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «Гусятин Автопасаж», за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717002 від 16.09.2020 року, складеного поліцейським СРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Лукачик І.М., вбачається, що 16.09.2020 року о 10:37 год. в с. Плебанівка, Теребовлянського району ОСОБА_1 керував автобусом БАЗ А079.23, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на маршруті «Целіїв - Тернопіль» здійснив висадку пасажира в червоній зоні рівня епідеміологічної небезпеки, чим порушив п.п.1.1 п.15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, вчинивши правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання 15.01.2021 року не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом надіслання смс-повідомлення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717002 від 16.09.2020 року в графі пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено « З протоколом не згідний».

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Диспозицією статті 44-3 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпункт 1.1 пункту 15 постанови Кабінетом Міністрів України № 641 передбачає, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються посадка пасажирів у транспорт приміського, міжміського, внутрішньообласного та міжобласного сполучення.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами. Отже, вказана в п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року заборона стосується суб`єктів господарювання, якими згідно з положеннями статті 55 ГКУ визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Однак, досліджені у судовому засіданні протокол з доданими до нього матеріалами, свідчать про те, водій ОСОБА_1 не є перевізником, який надає транспортні послуги, а є найманим працівником водієм ПП«Гусятин Автопасаж» та виконує свої трудові обов`язки, а саме здійснює безпосереднє керування транспортним засобом.

Наведене вбачається із усних пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень від 16.09.2020 року та з протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначено місцем роботи, посада-водій ПП «Гусятин Автопасаж».

Суд звертає увагу також на той факт, що долучений до матеріалів справи рапорт поліцейським СРПП №1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 16.09.2020 р., не входить у перелік доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

Також до матеріалів справи долучений компактдиск із відео фіксацією вчиненого правопорушення, без будь якого посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на технічний засіб яким здійснювалася відео фіксація.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи доказів.

Інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП матеріали справи не містять.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, п.3 ч.1 ст. 284, 287, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик