Провадження № 3/643/4448/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 року до Московського районного суду м. Харкова з Головного управління Держпраці у Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 19.10.2021 року, 16.11.2021 року не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судових засідань або інших клопотань щодо розгляду справи до суду не надходило, тому у відповідності до положень статті 268 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд матеріалу про адміністративне правопорушення провести у його відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також необхідно наголосити, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судове засідання, доказів на поважність причин його неявки ним надано не було, приймаючи до уваги те, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, тому вважаю за можливе не відклади розгляд справи та провести судове засідання у його відсутність.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, із наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , який є фізичною особою підприємцем, в 2021 році допустив порушення законодавства про працю, АДРЕСА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме, порушив: ч. 1 ст. 116 КЗпП, де згідно розпорядження від 31.05.2021 № 1 гр. ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за згодою сторін з 31.05.2021 відповідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно особового рахунку за травень 2021 гр. ОСОБА_2 нараховано погодинно за 18 робочих днів 6100 грн., разом нараховано 6100 грн., утримано ПДФО у сумі 1098 грн., військовий збір у сумі 91,50 грн., всього утримано 1189,50 грн., до виплати 4910,50 грн. ФО-П ОСОБА_1 надано відомість на виплату грошей № 5 без зазначення дати, в якій відсутня дата отримання заробітної плати та відсутній підпис працівника ОСОБА_2 , який свідчить про отримання сум нарахування заробітної плати та остаточного розрахунку, що не дає можливості встановити строк проведення виплати всіх сум, що належать працівнику ОСОБА_2 в день звільнення. В день звільнення 31.05.2021 остаточний розрахунок не проведено; ч. 1 ст. 47 КЗпП, де документів про одержання звільненим працівником ОСОБА_2 трудової книжки (з особистим підписом про одержання) до перевірки не надано. Розрахунок із звільненим працівником визначені ч. 1 ст. 116 КЗпП України строк не проведений; ч. 1 ст. 83 КЗпП України, до згідно з розпорядження від 31.05.2021 року № 1 гр. ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за згодою сторін з 31.05.2021 року відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно особового рахунку за травень 2021 гр. ОСОБА_2 нараховано погодинно 18 робочих днів 6100 грн., разом нараховано 6100 грн., утримано ПДФО у сумі 1098 грн., військовий збір у сумі 91,50 грн., всього утримано 1189,50 грн., до виплати 4910,50 грн. Грошова компенсація працівнику за всі не використані ним дні щорічної відпустки не нарахована, та на час перевірки виплачена.

21 вересня 2021 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Харківській області Негодовим С.С. складено адміністративний протокол № ХК29485/ХА561/АВ/П/ПТ, яким дії ОСОБА_1 , були кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення № ХК29485/ХА561/АВ/П/ПТ від 21.09.2021; актом № ХК29485/ХА561/АВ від 21.09.2021 року; приписом про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29485/ХА561/АВ/П від 21.09.2021 року; особовим рахунком працюючого ОСОБА_2 ; відомістю на виплату грошей № 5.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,41 ч.1,268,245 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя - Олійник О.О.