Справа № 215/7247/21
ПОСТАНОВА
15 листопада 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; який раніше не притягався до адміністративної відповідальності; проживаючого: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №130993, 10.10.2021 року о 23:35 год. в м.Кривому Розі в Тернівському районі по вул. Чернівецька, біля будинку № 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення обличчя). Останній погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Алкотест 6820 в присутності двох свідків, результат тесту 1,58 промілле, з результатом не погодився. У медичному закладі відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5, 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Захисником Голуб І.І. зявився до суду і подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та у зв`язку із відсутність таких доказів у матеріалах справи. Крім того, вказує, порушено порядок направлення особи у разі незгоди з результатом Алкотестеру, оскільки у чеку зазначена дата та час 11.10.2021 о 00:18 год., а направлення на огляд до КЗ «КПНД» ДР стоїть 11.10.2021 о 00:15 год., тобто направлення до медичного закладу відбулось раніше ніж особа пройшла огляд за допомогою Алкотест 6820.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, ст.7 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №130993 (а.с. 2), пояснення свідків (а.с. 5,6,7), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД» ДОР» від 11.10.2021 (а.с.4), рапорт (а.с. 8), чек Алкотесту 6820 (а.с. 9,10), акт огляду (а.с.11), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а також що у останнього відсутня повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1), приходжу до такого висновку.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, ч. 1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, ст.256 КУпАП.
Так, суд зазначає , що складений протокол відносно ОСОБА_1 не відповідає приписам ст.256 , ст.130, ст. 7 КУпАП, оскільки містить посилання на порушення ОСОБА_1 одночасно пунктів 2.5 і 2.9а ПДР України незважаючи на те, що керування автомобілем у стані спяніння та відмова від огляду на стан спяніння є окремими самостійними складами адміністративних правопорушень. Тобто висунете звинувачення ОСОБА_1 є неконкретним і суперечливим.
Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором поліції крім протоколу надано лише рапорт, в якому зазначено про зупиненння автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Інших доказів , які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 вищевказаним автомобілем та доказів про притягнення особи до відповідальності за порушення ПДР України поліцейським до суду не надано.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується зазначеним вище доказами, що є обов`язковою умовою відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.
З урахуванням вищенаведеного суд не може взяти до уваги рапорт поліцейського в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, так в силу ст.251 КУпАП і відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а рапорт працівника поліції не може слугувати достатнім і однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 62 ч. 3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».
У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
Згідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином при відсутності доказів скоєння адміністративного правопорушення, справу про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 слід провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :