П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , особи з 3 групою інвалідності, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

ОСОБА_1 08 липня 2021 року о 18 год. 20 хв. в с. Кунівка по вул. Молодіжна Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest 6810 № 9568, тест № 1969, результат 0,99 проміле. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в лікарні. Тим самим, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснили, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора. В їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, результат якого був 0,99 проміле.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , пояснення свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Положеннями статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159008 від 08.07.2021 року, роздруківкою приладу Alcotest 6810, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом.

На відеозаписі, долученого до матеріалів справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом - ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Працівниками поліції був зупинений даний автомобіль та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotest 6810 в присутності двох свідків, при цьому здійснюючи відеозапис події. ОСОБА_1 один раз продув газоаналізатор в машині поліції та повторно через деякий час на вулиці. Перед другим продуттям приладу, ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво. Однак, ОСОБА_1 не відмовився від продуття газоаналізатора та не вимагав у працівників поліції пройти огляд у медичному закладі.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що йому надали відкриту трубку, яка приєднується до приладу та через яку він дихав, оскільки в разі незгоди з показниками, ОСОБА_1 мав можливість самостійно протягом двох годин пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво, про що також зазначено останнім у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не отримував протокол про адміністративне правопорушення та йому не роз`ясненні його права спростовується його підписами в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що його права порушенні, оскільки відеозйомка здійснювалась без його попередження та згоди, тому не може бути належним доказом у справі, а також те, що в протоколі не зазначено технічний засіб, за допомогою якого він здійснений, спростовується вищезазначеними доказами.

Згідно норм ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто закон не передбачає згоди правопорушника на відеозапис під час огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, він здійснений на нагрудну камеру поліцейського, інші записи відсутні. Тому не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що дане відео знято на нагрудну камеру, не може бути підставою для визнання цього відео недопустимим доказом.

Також огляд був проведений в присутності двох свідків, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, а також, даних, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_2 , видане УСЗН Вовчанської РДА від 06.04.2016 року, ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності по зору.

Враховуючи вищезазначене, із ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283 КУпАП, суддя, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) гривень.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя