Справа №: 669/1139/20 Провадження № 3/669/28/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року смт.Білогір`я

Суддя Білогірського районного суду Хмельницької області Давидюк О.І., з участю секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олійника В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, фізичної особи підприємця, одруженого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 237956, складеного 05 грудня 2020 року начальником СРПП № 4 Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Данчуком М.М. слідує, що «05 грудня 2020 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 в смт. Білогір`я по вул. Затишній керував транспортним засобом ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини своєї не визнав. Вказав, що він 05 грудня 2020 року, у нічний час, дійсно керував автомобілем в смт. Білогір`я, однак, не порушуючи правил дорожнього руху, був безпідставно зупинений працівниками поліції. Після зупинки автомобіля, працівник поліції в присутності двох свідків запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, зауваживши, що від нього чути запах алкоголю. Разом з тим, ОСОБА_1 суду пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, технічний прилад відтворив результат лише після третьої спроби ним продути в трубку, з результатом огляду він категорично не погоджувався, про що слідує його відмова підписати протокол та акт огляду, а також дані відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, зазначив, що він постійно висловлював поліцейським свою незгоду з результатами огляду та наполягав на недостовірності результатів приладу, стверджував на необхідності проведення огляду в медичному закладі, що підтверджується даними фрагментів відеозапису. Також, вважає, що присутні свідки огляду були упередженими, оскільки свідок ОСОБА_2 є сином поліцейського СРПП № 4 Білогірського відділення поліції Бугири О.П., який в свою чергу є безпосереднім підлеглим складача протоколу поліцейського ОСОБА_3 . Просив провадження у справі закрити.

Захисник адвокат Олійник В.П. в судовому засіданні зазначив, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, працівником поліції, який складав протокол, не надано, а відтак просив закрити провадження у справі. Крім того, звернув увагу, що проміжок часу між зазначеним в протоколі часом вчинення правопорушення (00 год. 40 хв.) та часом складення протоколу (00 год. 50 хв.) складає всього 10 хв., що не відповідає записам, які містяться на доданому до протоколу відеозаписі, а час на роздрукованому на папері показника результатів огляду (тест № 2473) взагалі зазначений раніше виявлення правопорушення 00 год. 39 хв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові матеріали, відтворивши відеозапис, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння визначений: ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі по тексту Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння. Сам огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

05 грудня 2020 року начальником СРПП № 4 Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Данчуком М.М. було складено протокол про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 05 грудня 2020 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 в смт. Білогір`я по вул. Затишній керував транспортним засобом ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З даних відеозапису, який доданий до протоколу та досліджений судом в судовому засіданні, а також з викладених в протоколі, Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздрукованого на папері показника (тест № 2473) спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 6810 (прилад № ARАМ-2301, принтер № ARАМ-5676) слідує, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки виказував категоричне заперечення щодо його результату, наполягав на недостовірності результатів приладу, зокрема внаслідок відсутності сертифікату відповідності засобу вимірювальної техніки, та стверджував на необхідності проведення огляду в медичному закладі.

Жодних доказів того, що після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, йому було запропоновано пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, суду не надано.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735).

Положення вищевказаної Інструкції № 1452/735 свідчать, що акт огляду складається та є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі згоди особи з результатом проведеного огляду та при небажанні водія пройти огляд в медичному закладі.

Як видно з матеріалів справи за наслідками проведеного огляду працівником поліції був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (без конкретизації поліцейським виявлених ознак алкогольного сп`яніння у водія), який ОСОБА_1 не був підписаний, що не дає підстав вважати, що водій був згідний з таким результатом огляду, проведеного на місці зупинки.

Не підписаний ОСОБА_1 і роздрукований на папері показник тесту (тест № 2473), а також відсутні письмові пояснення свідків, що ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду, проведеного на місці зупинки.

Не долучено будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт згоди ОСОБА_1 з результатом огляду, проведеного на місці зупинки, та категоричне його небажання проходити огляд в медичному закладі.

Зібрані поліцейським докази не дають підстав для висновку, що огляд був проведений з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури, що водій погоджувався з результатом огляду на місці та категорично не бажав пройти огляд в медичному закладі.

Тобто, в разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки та відмови від проходження огляду в медичному закладі, у працівника поліції були б підстави для складання щодо ОСОБА_1 протоколу за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху за керування в стані алкогольного сп`яніння лише в разі фіксації такого стану в медичному закладі, позаяк стан сп`яніння не зафіксований з дотриманням процедури, передбаченої вищевказаною Інструкцією № 1452/735.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником поліції порушено вимоги Інструкції № 1452/735, оскільки не дотримано процедури оформлення його результатів, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності (позаяк не дає підстав, що водій ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду на місці і йому було запропоновано пройти такий в медичному закладі). Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відсутність інших належних та допустимих доказів, які передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1452/735, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху не доведено, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області.

Суддя О. І. Давидюк