Провадження № 3/369/6665/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.09.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Барабаша О. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Ніжинського РВ ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472219, 24 липня 2021 року о 11:54 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Toyota Camry», днз НОМЕР_2 , по вул. Петровського, 2 А в с. Новий Биків Ніжинського району Чернігівської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «АлкоФор 505», за результатами якого станом на 12:21 год. 24 липня 2021 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 0.49 проміле етилового спирту.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні пп. «а» п. 2.9 ПДР України, не визнав та пояснив, що того дня за кермом автомобіля «Toyota Camry», днз НОМЕР_2 , перебував не він, огляд на стан сп`яніння він не проходив та протокол про адміністративне правопорушення не підписував. Також повідомив суд, що його документами скористався його знайомий односельчанин ОСОБА_2 , який того дня підвозив його додому. Дані обставини виявив коли збирався їхати додому перевіряв документи та виявив тимчасовий талон на право керування транспортними засобами і зрозумів, що документи було оформлено на нього а не на односельчанина ОСОБА_2 .

Захисник Барабаш О. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував тим, що працівниками поліції було невірно встановлено суб`єкт даного адміністративного правопорушення, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом та підписами протоколу, чеку алкотестера та постанов, які не є підписами ОСОБА_1 .

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису відзнятого на бодікамеру патрульними працівниками поліції вбачається, що огляд на стан сп`яніння проходив не ОСОБА_1 а інша особа, яка в подальшому також підписувала матеріали складені працівниками поліції.

За таких обставин, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи захисника Барабаша О. В., дослідивши його клопотання та наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто, з огляду на положення КУпАП протокол є актом, який повинен містити інформацію про конкретне діяння, яке ставлять у вину особі, виходячи з правової природи поняття адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Згідно пп. «а» п. 2.9 ПДР України, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, об`єктивною стороною є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, суб`єктом водій транспортного засобу, який керував ним в стані сп`яніння, суб`єктивна сторона виражається в ставленні водія до наслідків і характеризується виною у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що поліцейським ВП № 2 Ніжинського РВ ВП ГУНП в Чернігівській області, при проведенні огляду водія транспортного засобу «Toyota Camry», днз НОМЕР_2 , та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472219 від 24 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 невірно встановлено суб`єкта даного правопорушення, а саме водія автомобіля «Toyota Camry», днз НОМЕР_2 , який керував ним в стані сп`яніння.

Дані обставини, підтверджуються інформацією, що міститься на DVD-диску, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції, з якого чітко вбачається, що огляд на стан сп`яніння проходив не ОСОБА_1 , а інша невідома суду особа, та також відповідно і не він підписував протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472219 від 24 липня 2021 року.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи й клопотання його захисника Барабаша О. В., дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472219 від 24 липня 2021 року, роздруківка результатів огляду на стан сп`яніння (прилад № 06117, тест № 00551), копії постанов серії БАБ: № 946789 та № 946788 від 24 липня 2021 року, рапорт поліцейського ВП № 2 Ніжинського РВ ВП ГУНП в Чернігівській області, інформацію, що міститься на DVD-диску, а саме відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження щодо нього підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає обґрунтовані підстави вважати про недоведеність матеріалами справи того, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є ОСОБА_1 , що вказує на відсутність в діянні останнього складу цього адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472219 від 24 липня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак