Провадження № 3/161/504/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 14 січня 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

23.11.2020 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області від Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення АПР 18 №450643 від 18.11.2020р. вказано, що 15.11.2020р. о 18.00 год. в с. Боратин Луцького району по вул. Центральна, 17а, працював ресторан «Алтея», директором якого є гр. ОСОБА_1 , чим порушила норми постанови КМУ №641 від 22.07.2020р. та вчинила правопорушення ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення, заперечила, мотивуючи тим, що ресторан «Алтея» не працював, у ньому проводилось генеральне прибирання.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП (з урахуванням ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції КУпАП від 06.11.2020 року) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, на переконання суду, візуальне спостереження за неправомірними діями осіб, яке фіксується шляхом написання відповідних рапортів працівниками органу Національної поліції, може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості та копії організаційно-розпорядчих документів про призначення ОСОБА_1 на конкретну посаду (наказ про призначення, відомості з ЄДР, трудова книжка тощо).

Також працівниками поліції у матеріалах справи не вказано, чи з`ясовували вони кому на праві власності належить приміщення за адресою АДРЕСА_2 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також який саме суб`єкт господарювання здійснює у ньому діяльність у сфері ресторанного господарства.

Із наведеного слідує, що вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (з урахуванням ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції КУпАП від 06.11.2020 року), виходячи із доказів, які надані органом, що склав відповідні адміністративні матеріали, довести поза розумним сумнівом не виявляється за можливе.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (з урахуванням ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції КУпАП від 06.11.2020 року), оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що 15.11.2020р. о 18.00 год. ОСОБА_1 допустила роботу закладу «Алтея».

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ст. 44-3 КУпАП (з урахуванням ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції КУпАП від 06.11.2020 року) у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк