ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 542/664/21

Провадження № 3/542/196/21

09 листопада 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Щербак Т.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 статті 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

21 квітня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245926 від 18.04.2021 зазначено, що ОСОБА_1 18.04.2021 о 01 год. 12 хв. в с. Руденківка по вул. Дачній, керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зокрема, зазначив, що 17 квітня 2021 року він приїхав зранку додому до своєї сестри і цілий день, до першої години ночі разом із чоловіком сестри займався підготовкою землі під засів. Після цього він не вживав спиртних напоїв та поїхав додому. Коли повернув з траси на свою вулицю зрозумів, що позаду блимнули проблискові маячки автомобіля. Після цього він призупинився, а оскільки до нього ніхто не підійшов, поїхав далі. Відразу після того, як заїхав у двір, зайшли працівники поліції і розпочали запитувати чи вживав він алкогольні напої. Вказав, що свідки підписалися в пустому бланку і в їх присутності працівники поліції пропонували продувати Драгер, на що він відповів відмовою і попросив працівників поліції, щоб вони дали йому направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що отримав відмову. Зауважив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння саме у медичному закладі. З огляду на викладене ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Додатково ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення одягали на нього наручники, возили на своєму автомобілі до райвідділу, забрали мобільний телефон, в результаті чого він був позбавлений можливості зателефонувати адвокату.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання показала, що 17 квітня 2021 року вона попросила ОСОБА_1 допомогти розробити їй землю під посів. З 06 год. ранку до 24 год. ночі її чоловік разом із її братом ОСОБА_1 працювали у полі. Після цього вона разом із ОСОБА_1 сіли вечеряти, а її чолові ОСОБА_3 пішов спати. Зауважила, що під час вечері спиртних напоїв не вживали. Одразу після вечері ОСОБА_1 поїхав додому. Вранці 18 квітня 2021 року ОСОБА_1 приїхав до ОСОБА_2 та розказав їй про те, що працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Додатково зазначила, що після поранення в зоні АТО у ОСОБА_4 спостерігається нечітка вимова, він може заїкатися.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він та ОСОБА_1 із 06 години 18 квітня 2021 року і за опівніч обробляли земельну ділянку під посів. Після обробітку землі він, його дружина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пішли вечеряти. Під час вечері алкогольних напоїв не вживали. Одразу після вечері ОСОБА_1 поїхав додому. Наступного дня вранці ОСОБА_1 приїхав до нього додому та розповів, що вночі щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- адвокат Щербак Т.О. в судовому засіданні зазначила, що письмові пояснення свідків, які маються у матеріалах справи є неналежними доказами, оскільки свідки підписували чисті бланки пояснень. Крім того, вказала, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб, з допомогою якого здійснювалась відеофіксація події, з огляду на що сам відеозапис є неналежним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначила, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, працівники поліції, всупереч закону, не видали йому направлення на проходження огляду у медичному закладі. Також зауважила, що ОСОБА_4 протягом 3 років перебував у зоні бойових дій, де отримав поранення, які в подальшому вплинули на його мовлення, що може проявлятися, зокрема, заїканням, невмінням висловити свою думку. Вказувала, що вину ОСОБА_1 не доведено «поза розумним сумнівом», з огляду на що просила закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 18.04.2021 о 01 год. 12 хв. в с. Руденківка по вул. Дачній, керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245926 від 18.04.2021, наданим відеозаписом, письмовими поясненнями.

Обставини та факти, які б давали підстави суду вважати, що такі докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не мають суперечностей та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Так, пунктом 1.3.ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, визначено, що водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(надалі Порядок).

У відповідності до частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення зазначені також і в наведених вище Інструкції та Порядку.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції № 1395).

Так, з наданого до суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд для визначення стану сп`яніння з допомогою спеціальних технічних засобів, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Після цього йому поліцейські запропонували пройти такий огляд у медичному закладі. Однак, від проходження такого огляду ОСОБА_1 теж відмовився.

З наведеного вбачається, що поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було дотримано вимог положень, визначених статтею 266 КпАП України, Порядком та Інструкцією.

Водночас, ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або відмови від проходження огляду у визначеному законом порядку, а наявність свідків є обов`язковою.

Судом встановлено, що поліцейськими було дотримано вимог закону щодо належного доказового забезпечення вказаних обставин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на те, що вони в повній мірі спростовані наданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, суд їх сприймає як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що йому працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Зазначене в повній мірі спростовується наданим відеозаписом.

Суд звертає увагу на положення ст. 267 КУпАП, якими визначено, що адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Разом з тим, до суду не було надано доказів вжиття ОСОБА_4 заходів у порядку ст. 267 КУпАП чи доказів звернення до органів національної поліції із відповідною заявою (повідомленням) на дії працівників поліції під час оформлення ними матеріалів про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд не бере до уваги доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності стосовно вчинення щодо нього незаконних дій з боку працівників поліції.

Надаючи оцінку письмовим поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд зазначає, що відсутні підстави вважати їх недостовірними, оскільки вони підтверджується сукупністю інших доказів, у тому числі відеозаписом правопорушення, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_4 від проведення огляду саме у присутності двох свідків.

Суд також критично ставиться до показів допитаних в судовому засіданні свідків, з огляду на наступне.

Так, об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення складає відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З показів свідків слідує, що вони не бути присутні під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 та під час пропонування йому пройти огляд на стан сп`яніння, відтак, обставини, про які повідомили суду свідки не стосуються предмета доказування, з огляду на що суд не може брати їх до уваги.

Суд також відхиляє доводи захисника про те, що відеозапис не є належним доказом по справі з огляду на те, що ні ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Між тим, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд погоджується з доводами захисника щодо відсутності в матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі.

Проте, зазначена обставина на висновки суду не впливає, адже відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Суд також відхиляє доводи захисника та критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 стосовно отримання ОСОБА_4 поранення, внаслідок якого він має нечітку вимову, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до довідки ВП №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 на повторність перевірений, має посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 31.05.2011 року (а.с.5).

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтею 24, частиною 1 статті 130, статтями 276-279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст постанови проголошено о 09 год 50 хв 12 листопада 2021 року.