ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/676/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №183085, 16.12.2020 року близько 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 12, в магазині "Beauty" ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці без засобів індивідуального захисту, чим порушила п. 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинені інкримінованого правопорушення не визнала, підтримала письмові пояснення надані під час оформлення адмінпротоколу.

Дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, вважаю, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 статті 43-3 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

У відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Норма ч. 1 статті 43-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на такий акт законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення містить лише вказівку на порушення вимог п. 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, якою затверджені Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Вважаю, що ця постанова Головного державного санітарного лікаря України не є загальнообов`язковим актом законодавства в розумінні статей 57, 177 Конституції України.

Академічний словник української мови (1970-1980) дає визначенню слова "рекомендація" наступний зміст: порада, вказівка кому-небудь, пропозиція.

Отже з лінгвістичного аналізу значення слова "рекомендація" слідує, що воно позбавлене імперативного характеру, що, в свою чергу, є обов`язковою складовою частиною характеристики нормативно-правового акту.

Так Кабінет Міністрів України у своїй постанові від 22.08.2011 № 893 "Про затвердження Правил санітарної охорони території України" наступним чином дав визначення рекомендаціям Всесвітньої організації охорони здоров`я: це інформація Всесвітньої організації охорони здоров`я про наявні ризики для здоров`я населення, що стосується відповідних медико-санітарних заходів, які регулярно або періодично здійснюються для запобігання або зменшення масштабів поширення інфекційної хвороби і усунення перешкод для міжнародних перевезень.

За аналогією до наданого Урядом визначення рекомендаціям ВОЗ - затверджені Постановою Головного державного санітарного лікаря України рекомендації можуть вважатися інформацією щодо бажаної поведінки суб`єктів господарської діяльності та громадян для запобігання ризикам поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) при здійсненні ними роздрібної торгівлі. В той же час такі рекомендації не можуть визначати обов`язки суб`єктів господарської діяльності та громадян через те, що вони містять характер порад та пропозицій.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ч. 1 ст. 44-3 КпАП не передбачає адміністративної відповідальності за порушення Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року Про затвердження Тимчасові рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, і що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Також з КУпАП вбачається, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 1000-IX від 06.11.2020 року, який набрав чинності 21.11.2020 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Цим законом також були внесені зміни до ст.ст. 219, 221 та 222 КУпАП, з яких, зокрема, слідує що суддям районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів підвідомчі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а справи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - виконавчим комітетам сільських, селищних, міських рад та органам Національної поліції.

З урахуванням встановлених судом обставин дії ОСОБА_1 , яка без засобів індивідуального захисту перебувала у громадському місці - магазині роздрібної торгівлі, формально можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Водночас чинна на момент розгляду матеріалів редакція норми ч. 1 ст. 222 КУпАП встановлює, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП не підсудні судам, оскільки повноваження на розгляд таких справ передано органам Національної поліції та виконавчим комітетам сільських, селищних, міських рад. Протокол про адміністративне правопорушення складено 16.12.2020, до суду його було спрямовано 22.12.2020, тобто на час коли справи цієї категорії вже не були підсудні судам.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Проаналізувавши положення ст.ст. 8 та 222 КУпАП прихожу до висновку, що оскільки провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, суд не має повноважень розглядати адміністративні справи, які мають ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Так само Кодекс не надає повноважень суду самостійно змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановлення невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 43-3 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст. 44-3, ч.1, 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя В.Л. Котвицький