Справа № 675/21/21
Провадження № 3/675/31/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Нетішинського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2020 року о 16 год. 53 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Ізяслав по вул. Шевченка, 3, поблизу магазину «Автозапчастини», перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, чим допустив порушення вимог пп. 2 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що документи, які засвідчують його особу залишив по місцю свого проживання. Пообіцяв у подальшому дотримуватись усіх необхідних протиепідемічних заходів.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 345821 від 18.12.2020, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил карантину людей порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються, з-поміж іншого, тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На період карантину можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності ч.ч. 2 та 3 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Як зазначено в п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року на всій території України продовжено встановлений 12 березня 2020 року карантин.

Підпунктом другим пункту десятого зазначеної Постанови КМУ на території України на період дії карантину заборонялось перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу.

Вказана заборона була фактично перенесена Урядом України до постанови № 1236 від 09 грудня 2020 року (п. 2 ч. 2), тобто адміністративна відповідальність за перебування особи в громадських місцях без документів, що посвідчують особу, фактично не скасовувалась.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей, підтверджується протоколом у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписом на оптичному носії CD-R диск.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як було встановлено судом, факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

В той же час, суд зважає на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що внаслідок правопорушення, допущеного ОСОБА_1 було завдано шкоди правам або свободам будь-якої фізичної або юридичної особи. Не встановлено наявності конкретної шкоди, завданої громадському порядку.

Також суд вважає необхідним наголосити на значній сумі штрафу, яка мінімально передбачена частиною 1 статті 44-3 КУпАП і сплата якої за незначне, на думку суду, правопорушення, може суттєво погіршити майновий стан особи. Вказана обставина свідчить про не співмірність мінімально передбаченого покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке, на думку суду, може вважатись малозначним з урахуванням його конкретних обставин.

У відповідності до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що у зв`язку з пандемією COVID-19 в Україні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 визнав свою вину, порушив умови карантину вперше, будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Пашкевич