ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/23/21 Головуючий суддя І інстанції Бородіна О. В.
Провадження № 33/818/1034/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10 березня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення га момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

В постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 31.07.2020 року о 11:30 год. на автодорозі М-18 Харків-Сімферополь, 436 км поблизу смт. Якимівка, керуючи автомобілем «ТОЙОТА», державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем АС-G 3302 АХХ-1 державний номерний знак НОМЕР_2 та з автомобілем КІА державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та була спричинена матеріальна шкода, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді скасувати та призначити новий розгляд цієї справи у суді першої інстанції.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що суд першої інстанції повинен був спочатку визнати винним особу, а лише потім закрити провадження у справі.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать відомості поштових повідомлень (арк. 58, 59). Будь яких заяв або клопотань стосовно їх неявки до суду не надходило.

Враховуючи наведене та вимоги ст.ст. 268, 269, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 без участі його участі та без участі ОСОБА_2 , в межах поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги та за наявними у справі відомостями.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд першої інстанції закривши провадження у справі, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не встановив вини особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_2 підтверджується доказами, які є наявними в матеріалах справи, а саме.

Відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_2 керуючи автомобілем ТОЙОТА рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем АС-G 3302 АХХ-1 та автомобілем КІА, який був припаркований. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяно матеріальні збитки.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися, що свідчить про достовірність відомостей, що зафіксовані у цьому протоколі.

Крім того, відповідно до відомостей письмових пояснень ОСОБА_2 (арк. 10, 16), він сів за кермо свого автомобіля, який був припаркований на узбіччі та розпочав рух заднім ходом на автодорогу Харків-Сімферополь та не помітив рухаючийся по цій дорозі автомобіль і допустив з ним зіткнення.

Отже, рухаючись заднім ходом ОСОБА_2 створив перешкоду та небезпеку іншому учаснику дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Крім того, відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 (арк. 4, 25) вбачається, що він керував своїм автомобілем по автодорозі Харків-Сімферополь та біля ринку, який розташований біля АЗС перед ним з боку ринка на автодорогу заднім ходом виїхав автомобіль ТОЙОТА, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Відповідно до відомостей схеми місця ДТП (арк. 11, 18), місцем зіткнення є ділянка проїжджої частини, яка граничить з узбіччям цієї дороги. Автомобіль ТОЙОТА розташований на узбіччі дороги задньою частиною до дороги під кутом до проїжджої частини, що об`єктивно свідчить що він намагався виїхати на дорогу з узбіччя заднім ходом та під час виконання цього маневру відбулось зіткнення.

Всі учасники дорожньо-транспортної пригоди підписали цю схему, в тому числі, і ОСОБА_2 , що свідчить про те, що він погоджувався з тими відомостями, які були в ній зафіксовані працівником поліції.

Слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких заперечень ОСОБА_2 щодо своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Отже, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем по автодорозі не порушуючи ПДР України розраховував, що інші учасники дорожнього руху, в тому числі ОСОБА_2 , також дотримуються вимог ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України та необхідності притягнути його за ст.124 КУпАП до відповідальності.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадженя у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопоурення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 38 КУпАП, яка була чинною на момент розгляду справи судом першої інстанції, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до відомостей постанови про закриття кримінального провадження (арк. 3), ця постанова була ухвалена 31 серпня 2020 року.

Тобто на момент апеляційного розгляду справи строк, передбачений ч.6 ст. 38 КУпАП закінчився, що обумовлює закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10 березня 2021 року скасувати.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков