КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/973/20
Провадження № 33/824/370/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Зінкін В.І.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Руденка Дмитра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисників: Руденка Д.В., Руденка О.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 11 липня 2020 року о 22 год. 20 хв. в с. Запруддя по вул. І. Франка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111940 з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду позитивний - 0,92 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Руденко Д.В. просить скасувати постанову Таращанського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.

Захисник зазначає, що копію оскаржуваної постанови, ухваленої без участі ОСОБА_1 , останній отримав 28 жовтня 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова прийнята передчасно та з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Захисник зазначає, що суд, відмовивши в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, позбавив його можливості скористатись своїм правом на професійну правничу допомогу.

Апелянт посилаючись на зміни, які були внесені до КУпАП Законом України від 22 листопада 2018 № 2617-VIII «Про несення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а також скасування таких змін Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» вказує, що всупереч вимог ст. 256 КУпАП суть правопорушення, зазначена в протоколі ДПР18 № 224116 від 11 липня 2020 року, не відповідає диспозиції, визначеній ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка станом на момент складання протоколу та на момент розгляду справи викладена в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Руденко Д.В. звертає увагу на те, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням норм закону.

Захисник зазначає, що у викладених в протоколі обставинах містяться неточності, зокрема вказівка поліцейського на те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Так, апелянт вказує, що ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої, однак це було близько 13 годин до моменту проходження огляду на стан сп`яніння, відтак на момент огляду ОСОБА_1 був тверезим.

Крім того, захисник зазначає, що огляд було проведено з порушенням вимог інструкції по експлуатації приладу «Драгер», оскільки працівники поліції не замінили мундштук перед проведенням огляду.

Також працівниками поліції під час проведення огляду не було залучено свідків.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також спростовує висновки суду про те, що він перебував у стані сп`яніння.

Всупереч вимог низки законодавчих актів, як зазначає апелянт, працівниками поліції також не було здійснено відеофіксації події.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови, захисник Руденко Д.В. зазначає, що копію постанови отримано 28 жовтня 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисників Руденка О.В. та Руденка Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції апелянти зазначають, що суд всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на таке.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції після надходження справи до суду неодноразово призначав дату судового засідання, однак ОСОБА_1 жодного разу не з`явився. При цьому судове засідання, яке було призначене на 24 вересня 2020 року було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 , в якому зокрема, він зазначав про те, що йому необхідний час для пошуку адвоката, 02 жовтня 2020 року засідання було відкладено також за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку із його перебуванням на лікарняному. 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 знову було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено.

Так апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що задоволення чергового клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи призвело б до безпідставного його затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з моменту складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з 11 липня 2020 року у нього було достатньо часу для пошуку адвоката, який би здійснював його захист у суді.

Отже, судом першої інстанції в повному обсязі вживались заходи для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 правом бути присутнім під час розгляду справи та правом користуватись юридичною допомогою адвоката не скористався, тому суд вірно на підставі ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, в даному конкретному випадку це не вплинуло і не могло вплинути на дотримання судом вимог ст. 245 КУпАПщодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення оскільки редакція ст. 130 КУпАП, яка міститься на офіційному веб-сайті Верховної Ради, що діяла на момент складання протоколу та ухвалення оскаржуваної постанови, не передбачає відповідальності за дії, інкриміновані ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Апеляційний суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесні Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст. 130 КУпАП.

Вказані закони розміщені на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, та є чинними, відтак рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Щодо доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 224116 від 11 липня 2020 року вбачається, що 11 липня 2020 року о 22 год. 20 хв. в селі Запруддя по вул. І. Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 111940 з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Тест 439 результат - 0,92 ‰.

До протоколу також долучено роздруківку результату огляду на приладі «Драгер», яка містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній погодився із таким результатом.

Крім того, як вбачається із протоколу, у ньому наявний запис ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а саме «11.07.2020 близько 09 год. 00 хв. пив спиртні напої, а саме горілку».

При цьому будь-яких зауважень щодо викладених в протоколі відомостей чи щодо ігнорування працівниками поліції його вимоги про заміну мундштука, як про це вказує захисник, ОСОБА_1 не зазначає.

Таким чином протокол складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже, відповідає вимогам діючого законодавства.

Крім того в протоколі також містяться відомості про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що також відповідає відомостям, які містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що спростовує доводи захисника про те, що огляд був проведений за відсутності свідків.

В апеляційній скарзі захисник також зазначає, що у протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що вказує на недопустимість вказаного доказу.

Апеляційний суд вважає наведені доводи необґрунтованими та зазначає, що та обставина, що у протоколі відсутній запис про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та визнання протоколу недопустимим доказом.

Крім того апеляційний суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи відеозапису події, жодним чином не вплинула на всебічність, повноту і об`єктивність розгляду справи.

Так, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Руденка Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун