П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.21 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з Лисичанського відділу поліцій ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючої, не є особою з інвалідністю, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_1 знаходилася на вулиці Донсодівська м. Привілля, без документів, що посвідчують особу, чим порушила Правила щодо карантину людей, передбачені ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», та вимоги п. 10 п.п. 2 ПКМУ № 641 від 22.07.2020, вчинивши правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визнала, з обставинами викладеними в протоколі погодилася, щиро розкаялася, просила суд суворо її не наказувати. На даний час порушення усунуто, тепер при собі завжди має документи, що посвідчують особу.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши інші письмові матеріали справи, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та крім визнання своєї провини безпосередньо правопорушником ОСОБА_1 у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

-фототаблицею доданою до матеріалів адміністративної справи:

-рапортом старшого лейтенанта поліції ДОП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 20.11.2020.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п.2 п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане правопорушення, визнала факт порушення умов карантину, щиро розкаялася, надала критичну оцінку своїх дій, порушення усунула, а також враховуючи те, що наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, вчинене правопорушення не спричинило і не могло спричинити істотної шкоди державним і суспільним інтересам та громадянам, зокрема, життю та здоров`ю інших осіб, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яка не працює, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, провадження в справі закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г.Березін