ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/47/21 Справа № 183/5901/20 Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Медведовської Л.М., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Медведовської Л.М., на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працевлаштовану в ФОП ОСОБА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винною за ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2020 року о 16.00 годині в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , здійснювала торгівлю в магазині ПП « ОСОБА_2 » без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, чим порушила п. 10 пп. 1 постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Медведовська Л.М. просять скасувати постанову суду та закрити провадження в звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також, просять поновити строк на оскарження постанови суду вказуючи, що рішення суду було отримано лише 27 листопада 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду винесено без з`ясування всіх обставин справи, оскільки не було взято до уваги, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю в захисній масці та зняла її лише після того як покупець залишив приміщення магазину і в ньому не перебували інші відвідувачі, так як ОСОБА_1 стало зле. Після того, як зайшли працівники поліції та зробили зауваження ОСОБА_1 чому вона без захисної маски, то остання повідомила про її стан, що було зазначено в її письмових поясненнях. При цьому, апелянти вважають неналежними доказами відеозапис з боді камери працівника поліції, так як він є не безперервним, поділений на файли, невідображає всіх обставин, а також рапорт працівника поліції, оскільки він складений зацікавленою особою.

В апеляційному суді захисник Медведовська Л.М. підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити. Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлена належним чином про перегляд справи, до суду не з`явилися, що не перешкоджає перегляду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про поновлення строку, то апеляційний суд вважає, що строк пропущений з поважних причин, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід розглянути по суті.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення Правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 є правильними та підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладенні обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення; письмовими поясненнями останньої та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції з якої видно, що ОСОБА_1 здійснила торгівлю товарів без засобів захисту, тому версія захисника щодо обставин справи не знайшла свого підтвердження. Дані докази, апеляційний суд вважає належними та такими, що доповнюють одне одного, тому доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є безпідставними.

В той же час, апеляційний суд вважає, що постанову необхідно змінити в частині накладення стягнення стосовно ОСОБА_1 з наступних підстав.

Так, 21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України від 06 листопада 2020 року № 1000-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно яким статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту:

- «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Таким чином, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно відбуватись на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З фабули адміністративного протоколу та встановлених районним судом обставин видно, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке на даний час передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України, оскільки за протоколом останній інкримінуються дії за здійснення перебування в приміщенні без маски.

За таких обставин необхідно дійти висновку, що Законом № 1000-ІХ пом`якшена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Цей Закон має зворотну силу, тому поширюється і на правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження в справі з огляду на положення ст. 247 КУпАП, не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, як такої, що поліпшує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи вимоги ст. 8 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 06.11.2020 р. №1000-ІХ).

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 та захиснику Медведовській Любов Михайлівні на оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Медведовської Любов Михайлівни задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року - в частині накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави змінити, зменшивши суму штрафу до 170 (сто сімдесяти) грн.

В іншій частині постанову від 24 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький