Провадження № 3/734/1444/21 Справа № 734/2975/21
ПОСТАНОВА

іменем України

10 листопада 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працює, за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року о 23 годині 10 хвилин в смт Козелець по вулиці Святомиколаївська, 95 водій гр. ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта» не зареєстрований, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення огляду у медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У01 жовтня 2021 року, 21 жовтня 2021 року та 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справ від нього не надходило.

При цьому, повістки надсилалися рекомендованим листом за зазначеною в протоколі адресою:АДРЕСА_1 .

У судове засідання, призначене на 10 листопада 2021 року, ОСОБА_1 викликався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Крім того, інформація що даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain)).

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності та з огляду на те, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи у суді, суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473196 від 15.09.2021року;

- висновок № 37 від 14.09.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 634583 від 14.09.2021 року, складена відносно ОСОБА_1 про скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення: штраф у розмірі 3400 грн.;

- рапорт інспектора СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ст. л-нт поліції Лєх Д.В.;

- CD диск.

Згідно довідки ст. інспектора СРПП ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП у Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шарак Тетяни, встановлено що, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до визначення терміну у п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також адміністративні правопорушення на транспорті, від 23.12.2005 року № 14, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права, або взагалі його не мала.

Отже, за змістом вказаних норм стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано. А тому ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 коп., та стягнути в доход держави грошові кошти в розмірі 454 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283-285, 287-289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Козелецького районного суду Т.І. Іванюк