Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4388/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката П.П.Чорба, спеціаліста суду Я.В.Калинича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів об`єднанні адміністративні матеріали, які надійшли з Виноградівського ВП №1 Берегівського РВП ГУНП у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одружений, працює монтажником в ТОВ «Платі» м.Виноградів, зі слів раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 та ст.126 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, який надійшов з Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області 03.09.2021р., близько 23.30 години в с.Черна по вул.Молодіжній громадянин ОСОБА_3 керував транспортним засобом мотоциклом марки «FORTE FT 250 ска», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Крім цього, 03.09.2021р., близько 23.30 години в с.Черна по вул.Молодіжній громадянин ОСОБА_3 керував транспортним засобом мотоциклом марки «FORTE FT 250 ска», р.н. НОМЕР_1 , під час перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 не має права керувати транспортним засобом категорії «А», чим були порушенні вимоги с.с.2.1.а та 9.2б ПДР України.

Присутній в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні інкримінованих йому адмінправопорушень не визнав, в обґрунтування своєї позиції вказав, що дійсно він 03.09.2021р., близько 23.30 години в с.Черна по вул.Молодіжній штовхав несправний мопед марки «FORTE FT 250 ска», р.н. НОМЕР_1 , проте він не був в стані алкогольного сп`яніння, і від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, він лише відмовився підписувати протокол. Він попросив в поліцейських, щоб вони дали йому «продути трубку» або алкотестер, але вони сказали, що вони їх забули у відділку. Потім посадили його в службовий автомобіль, щоб відвезти в лікарню для огляду, але через пару кілометрів зупинились, сказали, що «їм ніколи з ним займатись» і склали протокол. Свідки були залученні, коли протокол вже був складений і він відмовився його підписувати в їх присутності, а відтак, на підставі вищенаведеного вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КпАП, а тому просив провадження у справі щодо нього закрити.

Захисник, підтримавши позицію ОСОБА_3 , в суді додатково пояснив, що протокол складений з порушеннями вимог КУпАП, пояснення ОСОБА_3 не писав, мопедом не керував, а штовхав його, оскільки такий був несправний, а тому також просив суд провадження у справі щодо неповнолітнього ОСОБА_4 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адмінправопорушення.

Отже, заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

За змістом ст.ст.245,251,252,280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Статтею 126 ч.2 КпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки.

За змістом ч.1 ст.130 КпАП України, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п.2.5 ПДР України).

При цьому п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану наркотичного сп`яніння тощо.

Між тим, направлення на медичний огляд ОСОБА_5 з метою виявлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння - поліцейським не складалось, зокрема, такого протоколу в матеріалах справи не має, як і не зафіксовано це і під час відеофіксації події.

Відповідно до правил, визначених п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018р. №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського /а.с.3/, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з момента початку виконання службових обов`язків поліцейськими не велася, двічі переривалася, тобто велася епізодично, та загалом її час становить 16 секунд (перший фрагмент відезапису) та 1 хвилина 56 секунд (другий фрагмент відезапису), при чому на відеофіксації факт керування ОСОБА_3 мотоциклом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю - не вбачається, що фактично нівелює належність та допустимість цього відеозапису як доказу його винуватості у адміністративному правопорушенні.

Окрім того, на відеозапису чітко зафіксовано, що працівник поліції вказав, що ОСОБА_3 в присутності свідків лише відмовився від підпису протоколу, але ж ніяк не від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що при складанні інспектором поліції адміністративного протоколу щодо ОСОБА_4 , не було на місці запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням показника проміле алкоголю.

Ці обставини підтвердив в судовому засіданні суду неповнолітній ОСОБА_6 , який вказав, що поліцейські при складанні протоколу взагалі йому не пропонували пройти огляд на місці за допомогою трубки або алкотесту, а свій висновок про нібито його сп`яніння зробили лише з візуального огляду- по запаху.

До цього ж, відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім цього, згідно вимог ч.1 ст.265-2, ч.1 ст.266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1,2,3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу поліції МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння.

Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення ОСОБА_4 від керування автомобілем, тобто належне виконання цих вимог закону, як протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089908 від 03.09.2021 року /а.с.1/, так і матеріали адміністративної справи - не містять.

Отже, ОСОБА_3 після складення зазначеного протоколу міг без будь-яких перешкод продовжити керувати транспортним засобом.

Суд в присутності учасників процесу оглянув в судовому засіданні долучений диск з матеріалами відеореєстратора, на якому фрагментарно зафіксовано процес складання протоколу щодо ОСОБА_7 , крім цього, поліцейськими взагалі не роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП

Крім того, як видно з відеозапису події, працівник поліції взагалі не роз`яснив правопорушнику правові наслідки відмови від медичного огляду.

Судом, з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи було задоволено клопотання адвоката про виклик працівників поліції, що фіксували в протоколі стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 та про витребування відеозапису правопорушення.

Однак, на неодноразові виклики суду, працівники поліції, будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи у суді, у судове засідання не з`явилися.

При цьому суд також критично оцінює наявні в матеріалах справи пояснення свідків, оскільки такі пояснення записано не власноручно свідками, а самим працівником поліції.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 03.09.2021р. такі пояснення відбирав сержант поліції І.Шпортень, проте такі фактично відбирав поліцейський В.В.Сочка.

Так, згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість особи лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/оз від 21.07.2011р.), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні даних правопорушень слід тлумачити на його користь.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126,130,247,266,294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у його діяннях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 КУпАП України. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта