Кагарлицький районний суд Київської області
____________________________________________________________________________
01.11.2021 Справа №: 372/3327/21
провадження 3/368/226/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І., з участю прокурора Закаблука С.В., розглянувши справу, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ,-

встановив :

ОСОБА_1 , обіймаючи по 11.03.2020 посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» (далі - ДУ «КВК №115»), маючи спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, будучи особою молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону та п. 2-1 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 01.04.2021 подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Державна кримінально-виконавча служба України здійснює керівництво органами і установами виконання покарань в Україні, їй підпорядковуються територіальні органи управління в регіонах і містах державного значення.

Діяльність Державної кримінально-виконавчої служби України спрямовується і координується Міністерством юстиції України.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» - служба в Державній кримінально- виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально- виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, перелік яких, передбачений ч. 6 ст. 14 даного закону.

Наказом ДУ «КВК №115» від 29.12.2017 № 35/ос-17 ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки зазначеної установи.

У подальшому наказом ДУ «КВК №115» від 31.01.2019 № 1/ос-зв ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання «сержант внутрішньої служби», яке відповідно до Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» належить до молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Отже, сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 , є особою молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

29.12.2017 ОСОБА_1 ознайомлений та письмово попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби, був належним чином попереджений про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом.

Згідно з абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у гі. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2,п. 5 ч. 1 ст. З, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пп. З п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті З Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, що зазначено у ст. 116 Кодексу законів про працю України.

Наказом ДУ «КВК №115» від 10.03.2020 № 10/ос-20 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 з 1 1.03.2020 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки зазначеної установи (згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію»).

Підставою для звільнення є рапорт ОСОБА_1 та подання начальника відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_2 .

Відповідно до запису в послужному списку ОСОБА_1 , останній 11.03.2020 дійсно отримав свою трудову книжку та військовий квиток, про що свідчить його підпис на перший сторінці зазначеного списку.

Отже ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «КВК №115» знав про припинення своїх повноважень, оскільки за власною ініціативою звертався з відповідним рапортом, також ніш було отримано трудову книжку, а отже, ОСОБА_1 знав, і про те, що у наступному році, після припинення діяльності, зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (до 01.04.2021).

ОСОБА_1 декларацію після звільнення за 2020 рік мав подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2021 до 00 год. 00 хв.01.04.2021.

Про обізнаність із вимогами Закону та наявність досвіду роботи з Реєстром свідчать попередньо подані ОСОБА_1 щорічні декларації за 2017, 2018 та 2019 роки.

Кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП) для подачі електронної декларації після звільнення за 2020 рік ОСОБА_1 отримав 01.04.2021 в АЦСК «Приват Банк», строком дії по 01.04.2022, тобто вже після відведеного законодавцем строку для подання декларацій за минулий 2020 рік.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://poital.nazk.gov.ua), декларацію після звільнення за 2020 рік ОСОБА_1 подав лише 01.04.2021 о 18 год. 05 хв., тобто несвоєчасно, без поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що думав , що необхідно подати декларацію після звільнення до 2.04.2021 року і виготовляв електронний цифровий підпис в Приватбанку онлайн через систему Приват 24 та був карантин і послався на покази свідка ОСОБА_3 . Вказані пояснення не містять поважних причин несвоєчасного подання декларації, так як незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності відповідно до ст. 68 Конституції України і ОСОБА_3 в кінці березня 2021 року повідомляли по телефону з ДУ « Кагарлицька виправна колонія (№115) « про необхідність подачі такої декларації , що підтверджується його письмовими поясненнями від 20.08.2021 року і він мав можливість отримати електронний ключ ЕЦП в Приватбанку онлайн через систему Приват 24 до 31.03.2021 року та подати декларацію до 1.04.2021 року , що вбачається з показів свідка ОСОБА_3 яка надавала допомогу ОСОБА_3 . Вказаний свідок послався також на великі черги в Приватбанку, але вбачається, що цифровий підпис було отримано онлайн без черг.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає, що можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про АП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. на рахунок:UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача: () банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: В.І. Кириченко