Справа № 204/6528/21
Провадження № 3/204/3025/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., за участю секретаря Максименко Я.О., за участю прокурора Журенкова Є.В., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Кущ Д.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, заступника командира частини по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ (на момент 16.11.2020 року), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 7, ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП, суд -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командувача НГУ № 248 від 14.11.2018 року підполковника ОСОБА_1 , призначено на посаду заступника командира частини по роботі з основним складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» підполковник ОСОБА_1 під час підписання протоколу № 18 від 16 листопада 2020 року, перебуваючи в складі комісії як голова цієї комісії, по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, заступник командира частини по роботі з основним складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковник ОСОБА_1 у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підпису протоколу № 18 від 16 листопада 2020 року, перебуваючи в складі комісії по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, де він перебував головою комісії, після чого йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 19684 грн. 25 коп., чим останній вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП постановою судді від 15 вересня 2021 року, справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 7 КУпАП, ч. 2 ст. 172 7 КУпАП, об`єднано у одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення, відповідно до яких вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі, просив закрити провадження у справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кущ Д.В. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172 7 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Журенков Є.В. в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 адвоката Кущ Д.С., прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього документи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, зокрема ч.1 та ч.2 передбачена відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Диспозиції зазначених статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно з приміткою ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.
Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.
Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячом інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Так, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що наказом № 248 від 14.11.2018 року підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира частини по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Підполковник ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами ст. 45,46,50, 52 ЗУ «Про запобігання корупції», та роз`ясненнями НАЗК.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2020 року № 8, призначено комісію по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань у складі: голова комісії заступник командира частини по роботі з особовим складом підполковник ОСОБА_1 , члени комісії: начальник відділення кадрів ОСОБА_3 , начальник фінансової служби (головний бухгалтер) майор ОСОБА_4 , лікар терапевт медичного пункту службовець ОСОБА_5 , секретар комісії: старший офіцер групи по роботі з особовим складом майор ОСОБА_6 .
Виплату матеріальної допомоги проводити на підставі рапорту військовослужбовця зі складанням протоколу засідання комісії.

Відповідно до протоколу № 18 від 16.11.2020 року засідання комісії по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, згідно наказу командира частини від 23.12.2019 року № 827 комісія у складі: голови ОСОБА_1 , членів комісії: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , секретаря комісії ОСОБА_8 , розглянула рапорти військовослужбовців про виплату матеріальної допомоги та прийшла висновку, зокрема, про надання матеріальної допомоги в розмірі 19684 грн. 25 коп. заступнику командира військової частини по роботі з особовим складом підполковнику ОСОБА_1 .
Протокол підписано головою комісії, членами комісії та секретарем.

Відповідно до довідки начальника фінансової служби (головного бухгалтера) ОСОБА_9 , на підставі протоколу № 18 від 16.11.2020 року за відомістю № 170 було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально побутових питань майору ОСОБА_3 та підполковнику ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з відомості № 170 підполковнику ОСОБА_1 на підставі протоколу №18 від 16.11.2020 року нараховано матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань 19684,25 грн.

Таким чином, судом достовірно з`ясовано, що виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань здійснювалась на підставі рапорта військовослужбовця та протоколу засідання комісії.

На засіданні комісії з розгляду рапортів щодо призначення матеріальної допомоги головою якої був підполковник ОСОБА_1 , розглядався у тому числі і рапорт самого ОСОБА_1 про призначення йому матеріальної допомоги. Таким чином, 16.11.2020 року підполковником ОСОБА_1 приймалося рішення щодо призначення матеріальної допомоги собі особисто у власних майнових інтересах. При цьому, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 повідомляв про наявний реальний конфлікт інтересів, а також не приймав участь у розгляді написаного ним рапорту, так як в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували повідомлення керівника про наявність конфлікту інтересів, усунення від голосування, відсутні будь які примітки про зазначене у самому протоколі засідання комісії.

Таким чином, на засіданні комісії 16.11.2020 року підполковником ОСОБА_1 , який був головою комісії не повідомлено про наявний реальний конфлікт інтересів, та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме рішення щодо призначення собі особисто матеріальної допомоги.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з дотриманням визначених ст. ст. 245, 280 КУпАП вимог, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП - за ознаками: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за ознаками прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, дотримуючись положень ст. 33-35 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_10 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає, що необхідним й достатнім стягненням є мінімальний штраф, який відповідно до ст. 36 КУпАП, передбачений санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених) у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ч.ч.1, 2 ст.172-7, 221, 255, 283-284, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 7, ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Ю. Мащук