ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює на посаді в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго», за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 623 від 17.12.2020 року, складений за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_1 порушила вимоги п.57.1 та 57.3 ст.57, п.200.2 ст.200, п.203.2 ст.203, п.50.1. ст.50 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплатила узгоджені податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період з27.05.2020 р. по 01.12.2020р із затримкою більше 30 календарних днів у сумі 180609413,70 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не з`явилась.

У судовому засідання представник ОСОБА_1 - адвокат Седляров В.С., просив справу закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що до посадових обов`язків ОСОБА_2 не належить обов`язок щодо забезпечення своєчасних нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), на підтвердження чого надав суду наказ ПАТ «Запоріжжяобленерго» №305-од від 17.07.2019 «Про розподіл обов`язків» та вказав, що несвоєчасна сплата до бюджету податкових зобов`язань є наслідком дії об`єктивних обставин, які знаходились поза межами впливу ПАТ «Запоріжжяобленерго», а саме: до 01.01.2019р. основними видами діяльності ПАТ «Запоріжжяобленерго» були постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передача електричної енергії місцевими (локальними) електромережами на території Запорізької області.Весь обсяг електроенергії для її передачі (розподілу) та постачання споживачам (суб`єктам господарювання та населенню) ПАТ «Запоріжжяобленерго» купувало у єдиного в України оптового постачальника електричної енергії - Державного підприємства «Енергоринок».ПАТ «ЗОЕ» використовує у своїй діяльності поточні рахунки та рахунки із спеціальним режимом використання. При цьому, використовувати кошти для здійснення платежів, не пов`язаних із оплатою електричної енергії, зокрема, для сплати податків та зборів, ПАТ «ЗОЕ» може виключно з поточних рахунків, основним джерелом поповнення якого є надходження коштів за алгоритмом розподілу з рахунків із спеціальним режимом використання. Отже, ПАТ «ЗОЕ» не може впливати а ні на перерахування коштів та їх обсяг, а ні на встановлення алгоритму, оскільки перерахування коштів здійснюється виключно на підставі алгоритму, встановленого Національною комісією, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП), і лише алгоритмом визначається частка, яка перераховується на поточні рахунки ПАТ «ЗОЕ» з рахунків із спеціальним режимом використання.За період часу з жовтня 2016 року по квітень 2019 року у ПАТ «Запоріжжяобленерго» існувала критична ситуація з невиплатою заробітної плати працівникам підприємства, яка була спричинена застосуванням до Позивача з боку Державного регулятора - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) в періоди часу з лютого 2015 р. по грудень 2016 р.. з липня 2017 р. по червень 2018 р.. вересні та грудні 2018 р. фактично нульового нормативу (алгоритму) відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» з його розподільчого рахунку в уповноваженому банку (АТ «Ощадбанк України»), виключно на який, відповідно до статті 15і Закону України «Про електроенергетику», споживачі сплачували кошти за поставлену їм електричну енергію. Зазначені обставини фактично призвели до того, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» у вказані періоди практично не отримувало на свої поточні рахунки кошти в обсязі, необхідному для сплати податків, єдиного соціального внеску, виплати заробітної плати, витрат на здійснення господарської діяльності. Так, за періоди з червня 2017 р. по березень 2019 р.. внаслідок регуляторних дій НКРЕКП, суми заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками становили від 40,7 млн.грн. до 351 млн.грн. (з урахуванням нарахованих на зарплату податків), що підтверджується відповідними довідками. Внаслідок існування у ПАТ «Запоріжжяобленерго» критичної ситуації з невиплатою заробітної плати працівникам підприємства, яка фактично мала місце з жовтня 2016 року, з цього приводу в період з березня 2017 року по квітень 2019 року тривав колективний трудовий спір між найманими працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та роботодавцем ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується розпорядженнями Національної служби посередництва та примирення № 077-р від 27.03.2017 р., № 178-р від 12.04.2019 р.Враховуючи викладене, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не мало об`єктивної можливості та правових підстав своєчасно сплатити грошові зобов`язання з податку на додану вартість за наявності заборгованості по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками на суму від 40,7 млн.грн. до 351 млн.грн. оскільки відповідно до вищенаведених приписів законодавства України сплата податкових платежів може здійснюватися лише після погашення у повному обсязі існуючої заборгованості по виплаті заробітної плати. Отже, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 163-2 КУпАП, а саме відсутня її вина в несвоєчасному поданні платіжних доручень на сплату податку на додану вартість, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_1 відсутні докази на підтвердження того, що до її посадових обов`язків входить подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Згідно із наказом ПАТ «Запоріжжяобленерго» №305-од від 17.07.2019 «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків директора з економіки та фінансів.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини Рішення у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гуренко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Окрім того, з урахуванням ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять підтвердження того, що до повноважень ОСОБА_1 як в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго», сплати податків, а також суд враховує, що згідно наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 305-од від 17.07.2019 р. «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків директора з економіки та фінансів. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших даних, на підтвердження наявності складу правопорушення, зокрема належного суб`єкту правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому судом також враховується, що матеріали справи не містять доказів щодо наявності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, зокрема вини ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП слід закрити через відсутність події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-2, п.1 ч.1 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП України, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Апаллонова