Номер провадження 33/804/562/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Рябцевій Ю.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, учасник бойових дій, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року водій ОСОБА_1 25 вересня 2021 року о 00-23 год. біля будинку номер 94 по вул. Шкільна у м. Краматорську керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права та зазначає, що:

- від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся;

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі не сформульовано, який саме огляд та в який спосіб він має пройти на вимогу працівника поліції;

- у матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння;

- працівником поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він є недійсним;

- його, як водія, у порушення ст. 266 КУпАП, не відсторонювали від керування транспортним засобом;

- посилання у протоколі на п. 2.5 ПДР України не ґрунтується на законі, оскільки він не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції;

- показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення;

- зазначені свідки не були допитані в суді першої інстанції, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не є доказами у справі;

- суд не взяв до уваги, що він на час складання протоколу не мав посвідчення водія.

Заслухавши суддю доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню у зв`язку із наступним.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 141002 від 25.09.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та у якому зазначено, що водій ОСОБА_1 25 вересня 2021 року о 00-23 год. біля будинку номер 94 по вул. Шкільна у м. Краматорську керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Протокол складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дані про яких зазначені в протоколі та додані їх особисті пояснення. Згідно протоколу, у ОСОБА_1 посвідчення водія тимчасово не вилучалось та не надавався йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені, йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 05.10.2021 року о 10-00 год. у Краматорському міському суді, про що у протоколі наявний його особистий підпис. Також у протоколі наявний особистий підпис ОСОБА_1 про те, що він відмовився надати пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України (а.с. 1).

Згідно відеозапису, який був досліджений апеляційним судом та який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 25.09.2021 року о 00-23 год. при патрулюванні працівниками поліції зупинено транспортний засіб ВАЗ 2106, державний н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . На вимогу працівників пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 відповів, що він лише п`ять днів тому купив автомобіль та зараз проходить навчання на курсах водія, прав на керування транспортними засобами немає. На запитання працівника поліції: «Чи випивав він сьогодні алкогольні напої?» ОСОБА_1 відповів що випив три пляшки пива, після чого вирішив відігнати машину на подвір`я будинку. На пропозицію працівника поліції проїхати до наркодиспансеру та пройти там медичний огляд на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого працівник поліції роз`яснив йому, що відносно нього буде складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. Далі, у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і у наркологічному диспансері м. Краматорська, на що останній категорично відмовився. Після цього ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та з`ясовано, чи розуміє ОСОБА_1 , що у зв`язку з відмовою від проходження ним огляду та порушенням п. 2.5. ПДР відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній відповів, що він це розуміє (а.с.4).

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що водій ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Від керування транспортним засобом, у передбаченому законом порядку, його не відсторонювали, його було зупинено з причини того, що на його автомобілі в нічний час не горіли огні з габаритних ліхтарів. Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які посилається суддя як на підтвердження його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки зазначені свідки не були допитані в суді першої інстанції. На момент зупинення транспортного засобу посвідчення водія взагалі не мав, так як тільки проходив навчання в автошколі. В той же день на нього було накладено штраф за керування транспортним засобом без прав та без ременя безпеки.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом з бодікамер працівників поліції, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого чітко вбачається, як водій ОСОБА_1 двічі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка на місці зупинки транспортного засобу, так і проїхати до наркологічного диспансеру м. Краматорську.

Посилання ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення, нібито, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП у зв`язку з відсутністю чіткого відображення виду огляду та способу його проходження, не є слушними, оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у ньому зазначені дата та місце його складання; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння також не є слушними, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 не передбачає обов`язкове оформлення направлення на огляд у зв`язку з відмовою водія від його проходження.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівником поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння не є обґрунтованим, оскільки огляд на стан сп`яніння взагалі не проводився, а, як вбачається з відеозапису з бодікамер, працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів або проїхати до спеціальної медичної установи, а саме до наркологічного диспансеру м. Краматорська.

Доводи апеляційної скарги про, нібито, порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом, також не є слушними, оскільки саме по собі не відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує його вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що, посилання у протоколі на п. 2.5 ПДР України не ґрунтується на законі, оскільки він не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки пункт 2.5 ПДР України, в редакції Постанови КМУ № 161 від 22.03.2017 року, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо, нібито, неузгодження письмових показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з протоколом про адміністративне правопорушення та посилання на них судом у постанові, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно до постанови ВАС від 27.06.2019 року (у справі № 560/751/17) показання свідків не є належними доказами у справі, якщо у судовому засіданні вони не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Враховуючи, що суд першої інстанції, хоча і послався у постанові на покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як на доказ провини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте суд взяв також до уваги відеозапис з бодікамер працівників поліції, на якому чітко відображена відмова ОСОБА_1 у присутності зазначених свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у порядку, передбаченому діючим законодавством.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні мав можливість заявити клопотання про виклик до суду зазначених свідків для їх допиту для з`ясування неузгодженості, на його думку, у їх показах.

На думку апеляційного суду слід погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги, що у ОСОБА_1 на момент скоєння адміністративного правопорушення не було прав водія. Проте, при призначенні адміністративного стягнення суд до уваги цей факт не взяв и та дійшов помилкового висновку про позбавлення ОСОБА_1 прав на керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення довідки від 27.09.2021 року вбачається, що за обліками Інформаційного порталу Національної поліції системи МВС ОСОБА_1 посвідчення водія не має (а.с. 8).

Крім того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.019.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 7).

Таким чином, суд не вправі був застосовувати до водія ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає як за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Таким чином, у протоколі вірно зазначено, що водієм ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки апеляційним судом під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм процесуального права, постанова Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року в частині заходу стягнення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 24 КупАП, а саме позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (право керування транспортними засобами), підлягає зміні.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Виключити з постанови Краматорського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2021 року посилання про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В іншій частині постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус