ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/84/21 Справа № 202/6784/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Полтавець Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Полтавець Т.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 24.10.2020 року о 03 год. 20 хв. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, 34Б, водій ОСОБА_1 керував авто BMW X5 н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Полтавець Т.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд не надав належної оцінки письмовим поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідкам та наданим відповідям на адвокатські запити.

Зазначає, що суд порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності шляхом вилучення з матеріалів письмових доказів, безпідставної відмови у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, при цьому суд з власної ініціативи збирав докази, шляхом повторного витребування відеозаписів, виклику у судове засідання представників поліції, а у зв`язку з їх неодноразовою неявкою безпідставно переносив судові засідання, також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських під час судового розгляду належним чином не досліджувались, а переглядались вибірково, а тому твердження суду не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а побудовані на припущеннях та суперечать тому, що зображено на даних відеозаписах.

Зазначає, що громадянин ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала інша людина.

Також посилання суду на те, що ОСОБА_1 визнав свою вину є безпідставним, так як не підтверджуються жодним доказом. Рапорти інспекторів поліції не можуть бути доказом факту правопорушення.

Вважає, що висновки суду щодо факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, так як відповідно до відеозапису з місця події, під час пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі ОСОБА_1 стало погано, та поліцейські з власної ініціативи написали в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку.

Посилається на те, що встановлення особи та її ідентифікація за допомогою пошукової системи МВС України ІПС Армор не передбачене чинним законодавством.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Полтавець Т.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення ; - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких водій ОСОБА_1 у їх присутності у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляд на стан сп`яніння; - відеозаписом з місця події.

Доводи апеляційної скарги захисника Полтавець Т.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що суд не надав належної оцінки письмовим поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідкам та наданим відповідям на адвокатські запити, не заслуговують на увагу, оскільки судом спростовано позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що не спростовано під час апеляційного перегляду, оскільки в суді першої інстанції долучалась стороною захисту постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , що не скасована на час апеляційного розгляду та підтверджує факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також у матеріалах провадження наявні письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких водій транспортного засобу BMW X5 мав ознаки спяніння. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується відеозаписом з місця події, згідно з яким на відеофайлі відсутній тверезий водій автомобіля, на якого посилається сторона захисту. Зазначені докази у своїй сукупності вказують на керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння в законному порядку, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які підтвердили факт відмови та зазначили, що з їх слів записано вірно, без будь-яких зауважень, також відповідно до відеозапису з місця події на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, ОСОБА_1 нічого не відповідав, при цьому поліцейський зауважив та попередив, що мовчання на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду буде сприйматися як факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку( о 04:23 год.). Отже, ОСОБА_1 було повідомлено про наслідки того, що він не надавав відповіді на вимогу поліцейського щодо проходження медичного огляду, а тому обґрунтовано оцінено його дії як фактична відмова від проходження огляду на стан спяніння, що спростовує доводи апеляційної скарги про запис поліцейськими про відмову від проходження огляду з їх же ініціативи.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він фактично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи в апеляційній скарзі, що встановлення особи та її ідентифікація за допомогою пошукової системи МВС України ІПС Армор не передбачене чинним законодавством не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_1 був затриманий для встановлення особи, що свідчить про не надання ним відповідних документів,які б посвідчували його особу. Крім того, використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві

юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рапорти інспектора поліції не можуть бути доказом факту правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки суд першої інстанції не посилався на них як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 .

Твердження апеляційної скарги щодо вибіркового дослідження доказів не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки фіксування судового засідання не проводилось, а в постанові суду не вказано про часткове дослідження доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо збирання судом за власною ініціативою доказів не вказує на необґрунтовані висновки суду, оскільки відповідно до постанови суду ним взято до уваги докази, що були надані до протоколу, копія відеозапису направлялась до суду повторно.

Долучені стороною захисту відомості щодо скарг на дії поліцейських не приймаються до уваги, оскільки вимоги поліцейських щодо надання страхового полісу не є предметом розгляду , а поведінка поліцейських оцінена судом в межах складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Долучені до апеляційної скарги письмові пояснення ОСОБА_6 , на які сторона захисту посилається як на вилучені із справи, не приймаються до уваги, оскільки позиція сторони захисту щодо керування автомобілем іншим водієм не знайшла свого підтвердження як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду.

Отже, наявні докази у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а та обставина, що не було допитано свідків, не свідчить про неповноту судового розгляду.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Полтавець Т.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко