Справа 573/1289/21
Номер провадження 3/573/609/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув протокол, який надійшов з ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 26 травня 2016 року,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2021 року о 02:11 год. на автодорозі «смт Миколївка-с.Тімірязівка» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-217030 д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» . Результат огляду показав 0,42%.

До суду правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Матвієнко В.М., які викликалися чотири рази, а саме: 22 вересня, 07 та 20 жовтня, 01 листопада 2021 року, не прибули.

Правопорушник ОСОБА_1 причин свого неприбуття жодного разу суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Усі судові повістки отримані ним не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді (а. с. 21, 22, 25, 27-29).

Захисник Матвієнко В.М. направив чотири клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи їх його зайнятістю у розгляді інших справ та виїздом за кордон.

Але, станом на 01 листопада 2021 року, доказів (судові повістки з відміткою про участь захисника у судовому засіданні, використані квитки, тощо) на підтвердження того, що 22 вересня, 07 та 20 жовтня 2021 року адвокат Матвієнко В.М. з поважних причин не прибув до Білопільського районного суду, останнім не надано.

Кожного разу час проведення судових засідань в інших справах не співпадали з часом розгляду справи у Білопільському районному суді і захисник міг скористатися правом прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, але таких клопотань від нього не надходило.

Також суд зазначає, що направляючи клопотання про відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 , захисник Матвієнко В.М. жодного разу не обґрунтував, чому інші справи більш важливіші, ніж справа щодо ОСОБА_1 і чому цю справу можливо відкласти, а інші - ні.

Окрім того, ні у одному із своїх клопотань захисник не вказав, у які дні він зайнятий, а у які - ні, щоб наступні судові засідання суд призначав на ті дні, коли захисник Матвієнко В.М. не зайнятий у розгляді інших справ.

10 серпня 2021 року захисник Матвієнко В.М. з матеріалами справи ознайомився у повному обсязі у приміщенні Білопільського районного суду.

Станом на 01 листопада 2021 року будь-які клопотання чи заперечення проти протоколу щодо ОСОБА_1 ні від останнього, ні від його захисника Матвієнка В.М. не надходили.

Така засада судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Отже, справа до суду надійшла 03 серпня 2021 року, протягом трьох місяців вона неодноразово призначалась до розгляду в судовому засіданні, ОСОБА_1 та його захиснику Матвієнку В.М. були створені всі умови, а також надано достатньо часу для реалізації належним чином своїх процесуальних прав та законних інтересів, у тому числі для подачі письмових пояснень, подання доказів, прийняття особистої участі у розгляді справи тощо.

За таких обставин, суд дотримався конституційного принципу, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який знайшов своє закріплення і формулювання також у рішенні КСУ від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Матвієнко В.М. затягують розгляд справи, в зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу без їх участі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується такими письмовими доказами:

- алкотестом 6820 №398, яким установлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і наявність 0,42 проміле алкоголю в його крові (а. с. 3);

- свідоцтвом про повірку газоаналізатора та декларацією про його відповідність вимогам Технічого регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, назва, серія номер якого зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а. с. 9-11).

- оптичним диском з відеозаписом подій освідування ОСОБА_1 (а. с. 13).

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 своїми вищевказаними протиправними діями порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу правопорушника, його майнового становища, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя