Справа № 159/5159/20 Провадження №33/802/715/21 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Клімука С.В. та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Ковельського ТДВ АТП» визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 207989 від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 02 жовтня 2020 року о 08 год 50 хв в м. Луцьку на вул. Яровиця, керуючи транспортним засобом «БАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , недотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , котра рухалася в попутному напрямку в правій смузі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим останній порушив вимоги п. 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 02 жовтня 2020 року о 08 год 50 хв, в м. Луцьку на вул. Яровиця, керуючи транспортним засобом «БАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, не повідомивши працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10(а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, вказує на наступне.Після відчуття удару в задню частину автомобіля він зупинився та вийшов, щоб перевірити ушкодження спричиненні ДТП,однак помітивши, вистрелене колесо транспортного засобу«Renault» вирішив, що зіткнення відбулося з вини водія цього автомобіля, та до нього претензій не буде, залишив проїзну частину, щоб не заважати руху іншому транспорту. Також зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів порушення ним правил ПДР, які спричинили пошкодження транспортних засобів.Крім цього посилання суду першої інстанції на його пояснення щодо визнання ним вини є безпідставними, необґрунтованими та такими, які суд невірно зрозумів, оскільки в них він визнавав себе учасником ДТП, а не її винуватцем.Вказує на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів винуватості у цій дорожньо-транспортній пригоді.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянтаі його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення щодо задоволення скарги іншого учасника ДТП приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і неупереджене з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, суд першої інстанції належним чином не дотримався вищезазначених вимог закону, не з`ясував обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема за ст. 124 КУпАП, викладені в постанові висновки суду не узгоджуються з доказами, що містяться в матеріалах справи, і як наслідок суд прийшов до передчасного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 207989 від07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про відсутність будь-яких доказів на підтвердження порушення саме п. 13.1 ПДР ОСОБА_1 , які б знаходились в причино-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Cам апелянт як у суді першої інстанції так і в апеляційному суді заперечує факт своєї вини у даній дорожньо-транспортній пригоді, зазначає, що саме з вини ОСОБА_2 відбулося зіткнення транспортних засобів.

Схемою ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення не встановлюється місце зіткнення транспортних засобів, яке зі пояснень обох учасників пригоди відбулось на вулиці Яровиця при в`їзді на кільце обома автомобілями. Дана схема стосується вулиці Шопена, де після дорожньо-транспортної пригоди, проїхавши певну відстань, зупинилася автомобіль ОСОБА_2 , а не місця події, яка сталась на вул. Яровиця. Тобто докази щодо руху, дій учасників дтп, та їх взаємного розташування під час, чи після вчинення пригоди з місця, де відбулась сама подія відсутні.

Локалізація і характер механічних пошкоджень транспортних засобів у даному випадку жодним чином не дозволяє прийти до однозначних висновків про винуватість у вчиненні автопригоди її учасником ОСОБА_1 .

Механічні пошкодження транспортних засобів дають лише підстави стверджувати про перебування автомобіля «БАЗ», під керуванням ОСОБА_1 , на проїзній частині попереду автомобіля «Renault» під керуванням ОСОБА_2 . Слід зазначити, що матеріали справи не містять відомостей щодо наявності на ділянці дороги, де відбулась ДТП, дві смуги руху в одному напрямку.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 , у яких та звинувачує ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами в розуміння ст. 251 КУпАП, і вони не можуть слугувати підставою для визнання його винуватим.

За таких обставин, сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року та постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 року (справа №585/8/16-кп провадження № 51-2167км18) зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція міститься і в рішенні Європейського Суду з прав людини «Авшар проти Туреччини», в якому Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 порушення п. 13.1 ПДР України, яке б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечувалося причетність його до даної дорожньо-транспортної пригоди та залишення її, тому такі дії останнього підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП

З вищевикладених обставин постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження- закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковельськогоміськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження в даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цю ж постанову в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення невідкладно протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П.Борсук