Єдиний унікальний номер 341/1893/21
Номер провадження 3/341/875/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

захисника Крохмалюк С. С.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наступних установлених суддею обставин.

05 жовтня 2021 року о 00 годин 29 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Мерседес-Бенс, н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у Галицькій ЦРЛ. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність частини 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисниця адвокат Крохмалюк С. С. заявила клопотання про виклик свідків у судове засідання.

Розглядаючи заявлене клопотання по суті і надаючи йому правову оцінку, дійшов висновку, що вказане клопотання задоволенню, не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Водночас не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У матеріалах справи міститься відеозапис, який проводився у медичному закладі. Отже, відсутні причини відкладення розгляду справи та виклику свідків у судове засідання. Водночас жодних заперечень щодо протоколу й зафіксованого порушення особа на місці зупинки транспортного засобу не подала.

Отже, оскільки приписи статті 266 КУпАП не передбачають присутності свідків у медичному закладі під час медичного огляду особи та складення висновку за результатами огляду, а проводиться у присутності поліцейського, з допомогою яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду, вважаю за недоцільне викликати свідків.

Оскільки присутність свідків під час огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не передбачена законодавством, а працівники поліції не можуть бути залучені до участі у справі як свідки, суддя у задоволенні клопотання захисниці відмовив.

З огляду на викладене, не беру до уваги під час розгляду справи наявні у справі письмові пояснення свідків.

Відповідно до пункту 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився не поліцейським на місці зупинки, а у медичному закладі, то долучений до справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, складений поліцейським, також не беру до уваги під час розгляду цієї справи.

Захисниця адвокат Крохмалюк С. С. у судовому засіданні вину особи у вчиненні вищевказаного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не визнала та пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, складений з порушенням, а тому вважає, що справа повинна бути закрита. На запитання судді щодо надання пояснень ОСОБА_1 однозначно вказала на те, що ОСОБА_1 відмовляється надавати будь-які пояснення у справі.

Пояснила, що 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 о 00 годин 30 хвилин керував транспортним засобом у с. Дем`янів Івано-Франківської області. При цьому був зупинений працівниками поліції, оскільки не виконав вимогу знаку 2.2. «стоп» проїзд без зупинки. Щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Водночас як зазначено у протоколі № 459950, подія щодо правопорушення ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП відбувалась 05 жовтня 2021 року о 00 годин 29 хвилин по вул. Центральній у с. Дубівці Івано-Франківської області. Однак у с. Дубівці Івано-Франківської області вулиці Центральна не існує, що підтверджується змістом довідки секретаря Дубовецької сільської ради від 25 жовтня 2021 року № 678. Тобто протокол містить неправильне місце вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Крім цього відстань між населеними пунктами с. Дем`янів до с. Дубівці становить приблизно 25 км. Тобто ОСОБА_1 фізично не мав можливості транспортним засобом за цей проміжок часу переїхати із с. Дем`янів Івано-Франківської області у с. Дубівці Івано-Франківської області. Отже, ОСОБА_1 транспортним засобом у с. Дубівці не керував. Протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 поліцейські склали неправомірно. Стверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом у с. Дубівці не керував, у матеріалах справи відсутні докази про це. Зазначені у протоколі свідки факту керування не бачили. Зазначає, що в медичному закладі проводили огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння з порушенням, оскільки не були залучені такі свідки.

При цьому на запитання судді, чи зупиняли ОСОБА_1 працівники поліції вночі з 04 жовтня 2021 року на 05 жовтня 2021 року, якщо зупиняли, то де і коли, захисниця відповідь не надала, повідомивши, що не знає про це.

На запитання судді, чи писав ОСОБА_1 у протоколі пояснення і чи підписував такий протокол, захисниця також відповіді не надала.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, переконуюсь, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

З оглянутих відеозаписів працівників патрульної поліції вбачається, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що особа не погоджується. Бажає проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі (перший з двох відеофайлів).

При цьому суддя не бере до уваги посилання захисниці на те, що на відеозаписі не видно чітко обличчя ОСОБА_1 , оскільки з наступного відеозапису захисниця підтвердила особу ОСОБА_1 у медичному закладі, який одягнений так само, як і особа на першому відеозаписі під час відмови пройти огляд на місці зупинки. Також статура особи та голос подібні.

Пізніше (другий файл відеозапису) у приміщенні медичного закладу на відео відображено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 у медичному закладі КНП «Галицька лікарня» продуває прилад «Алкофор 105». Показник приладу становить 0,8 проміле. Надалі ОСОБА_1 на відео підтверджує, що вживав пиво вчора. На запитання поліцейського «чому сідали за кермо», ОСОБА_1 відповів «думав, що пройшло». Захисниця підтвердила особу ОСОБА_1 на відео, а також зазначила, що особа зізналася не у керуванні транспортним засобом, а тільки сидінні за кермом автомобіля.

При цьому констатую, що на відео ОСОБА_1 жодного разу не стверджує, що не керував транспортним засобом.

Крім того суддя зазначає, що до перегляду відео у судовому засіданні до суду також не надходило жодних пояснень чи заперечень щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.

Водночас у самому протоколі про адміністративне правопорушення від 05.10.2021 № 459950 ОСОБА_1 особисто написав, що «випив пиво після чого керував транспортним засобом вину визнаю». Протокол особою підписано.

Суддя враховує те, з наявної у справі копії постанови № 557474 за частиною 1 статті 122 КУпАП убачається схожіть підпису ОСОБА_1 із підписом у протоколі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 05.10.2021 серії ДПР 18 № 459950, у якому міститься запис про визнання особою факту вживання пива і керування транспортним засобом;

- висновком щодо результатів медичного огляду від 05.10.2021, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами працівників патрульної поліції, на яких відображено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та факт проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі з використанням приладу «Алкофор 105», результат якого позитивний - 0,8 проміле;

- постановою про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 340,0 грн.

При цьому суддя не бере до уваги доводи захисниці щодо невідповідності (неправильного зазначення) часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, вказаних у протоколі, у зв`язку з наступним.

Згідно з приписами частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Так, захисниця довела, що у с. Дубівці відсутня вулиця «Центральна», зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас суддя враховує те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння заборонено і тягне за собою відповідальність незалежно від того, на якій вулиці населеного пункту мало місце адміністративне правопорушення , передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. При цьому установлення точного місця вчинення указаного адміністративного правопорушення не має такого значення, як, наприклад, за статтею 53-1 КУпАП «Самовільне зайняття земельної ділянки», об`єктивна сторона якого полягає у самовільному зайнятті конкретної земельної ділянки.

Своєю чергою протокол № 459950 містить вказівку на населений пункт село Дубівці, де ОСОБА_1 і зареєстрований.

Отже, вважаю, що неправильне зазначення найменування вулиці у протоколі № 459950 із вказівкою на населений пункт не є підставою для визнання усього протоколу недопустимим чи неналежним доказом у цій справі.

Таким чином, у судді відсутні сумніви щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05 жовтня 2021 року о 00 годин 29 хвилин у селі Дубівці.

У протоколі № 459950 час вчинення порушення визначено як «05.10.2021 о 00:29», а у постанові № 557474 «05.10.2021 о 00:30». З огляду на відстань між населеними пунктами с. Дубівці та с. Дем`янів, суддя погоджується з твердженням захисниці про неможливість перебування ОСОБА_1 майже одночасно у двох різних селах.

Проте суддя у цій справі не надає правову оцінку постанові № 557474, зокрема в частині правильності її оформлення працівниками поліції щодо зазначення часу вчинення адміністративного порушення. Факт визнання ОСОБА_1 порушення за частиною 1 статті 122 КУпАП і сплати штрафу не свідчить про те, що 05.10.2021 о 00:30 він перебував саме у селі Дем`янів. Визначення у постанові № 557474 та у протоколі № 459950 майже однакового часу вчинення адміністративних правопорушень у різних населених пунктах свідчить лише про низький рівень виконання службових обов`язків працівниками поліції під час оформлення справ про адміністративні правопорушення.

При цьому суддя констатує, що у висновку щодо результатів медичного огляду від 05.10.2021 зазначено час і дату проведення огляду ОСОБА_1 - 05.10.2021 о 01:00, тобто через 30 хв після керування ТЗ у селі Дубівці та зупинки особи працівниками поліції.

Таким чином, керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», що судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При цьому вважаю, що процедурні порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можуть бути підставою для уникнення особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбаченої законодавством відповідальності. Зокрема, якщо допущені працівниками поліції порушення в оформленні матеріалів справи не є такими, які викликають обґрунтований сумнів у керуванні особою ТЗ чи перебуванні її у стані алкогольного сп`яніння під час такого керування.

Згідно з пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Наявний у справі висновок підписаний особою. Отже, з пояснення у протоколі, відеозапису, на якому особа визнає, що вживала алкоголь, показник приладу «Алкофор 105» позитивний, з медичного висновку суддя установив перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у ніч з 04 жовтня 2021 року на 05 жовтня 2021 року.

Своєю чергою, висновок про фактичне керування автомобілем саме ОСОБА_1 обґрунтовую таким: лише вказана особа, окрім поліцейських, відображена на відео після зупинки авто; під час проходження огляду у медичному закладі особа жодного разу не зазначила, що не керувала транспортним засобом; до перегляду відео в судовому засіданні зі сторони захисниці чи особи не надходило доводів, що керував автомобілем не ОСОБА_1 ; у протоколі про адміністративне правопорушення власноруч записано особою, що вона керувала автомобілем і це не спростовувалось стороною захисту; на відео особа підтверджує, що сіла «за кермо».

Отже з огляду на викладене, доходжу висновку про те, що усі доводи захисниці спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які б доводили відсутність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Також враховую те, що особа не виявила бажання скористатися правом надати пояснення щодо фактичних обставин справи, зокрема щодо місця і часу зупинки поліцейськими.

Відповідно до статті 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водночас вважаю неприпустимим, щоб окремі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення на підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах, тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 грн.

Керуючись статтями 251, 252, 283-288 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ