ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/2048/21

Провадження № 3/293/2281/2021

01 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, інвалідності не має,

за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

28.09.2021 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ОБ № 079292 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 079292 від 28.09.2021 убачається, що гр. ОСОБА_1 , 28.09.2021 об 02 годині 21 хвилин, в смт Черняхів по вул. Івана Франка керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під час фото, відео фіксації на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

01.11.2021 за вх. 6456 на адресу суду надійшло клопотання від правопорушника ОСОБА_1 , згідно якого просить матеріали про вчинення адміністративного правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП в справі № 293/2048/21 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що дії поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним і необґрунтованим.

Наголошує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи є невідповідності письмових додатків відео фіксації з нагрудної камери поліцейського.

Свої заперечення ОСОБА_1 та його представник грунтують на наступних фактах:

- в порушення ст. 268 КУпАП патрульними поліцейськими не роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не роз"яснено права визначені ст. 63 Конституції України.

- під час складання протоколу та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння були відсутні два свідки;

- відеофіксація даного правопорушення не є безперервною;зазначає, що на компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться три файли відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався на 22 хвилини.

- працівниками поліції не запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі шляхом відібрання зразків аналізу крові на вміст алкоголю.

За вказаних обставин, вважає, що докази у справі здобуті із порушенням закону, тому відсутні законні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 та захисник у судовому засіданні підтримали подане до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Продорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ході розгляду справи суд установив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2021, складеного відносно ОСОБА_1 , видно, що останній 28.09.2021 об 02 годині 21 хвилин, в смт Черняхів по вул. Івана Франка керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під час фото, відео фіксації на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1 статті 130 КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 079292 від 28.09.2021, складений за відмову водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`янінняв установленому законом порядку зафіксована на технічні засоби відповідно до норм ст. 266 КУпАП та відповідний диск долучений до матеріалів справи.

Присутність при цьому свідків Закон (ч.2 ст. 266 КУпАП) у даному випадку не вимагає.

Суд звертає увагу, що вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, заперечення захисника, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки за приписами Інструкції необхідність присутності свідків у даному випадку суперечить нормам закону - КУпАП, дії якого мають вищу силу над підзаконним актом- Інструкцією.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, який був досліджений у судовому засіданні, убачається, щопрацівниками поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (зафіксовано момент зупинки транспортного засобу) транспортни засіб був зупинений працівниками поліції за порушення водієм ПДР, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникли підстави вважати, що останні перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, однакна прохання працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

При цьому суд зауважує, що спочатку ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці, однак як убачається з відеозапису він неправильно вчиняв дії з таким спеціальним приладом (продував у себе, а не навпаки), внаслідок чого працівниками поліції йому було повідомлено, що він не правильно дихає у спеціальний прилад та повторно запропоновано пройти огляд, на що ОСОБА_1 вказав , що відмовляється від такого огляду.

Разом з тим ОСОБА_1 наголосив, що погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння лише шляхом забору крові, оскільки вживає ліки такі як "Кардіомагніл", які у свою чергу можуть впливати на результати аналізу.

Однак, за приписами п.8 даної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров"я.

За приписами п.3 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами розділу ІІІ Інструкції також унормовано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином визначення стану алкогольного сп"яніння шляхом лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема , під час ДТП.

Тому доводи ОСОБА_1 та його захисника, про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду шляхом забору крові не є огбгрунтованими, оскільки факту ДТП не було зафікосвано та не вказують на відсутність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд також критично ставиться до наданих гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень з приводу вживання ним таблеток «Кардіомагніл», які могли б призвести до не неправильних результатів огляду на стан сп"яніння з огляду на наступне.

Відповідно до інструкції для медичного застосування препарату «Кардіомагніл» діючими речовинами, які входять до його складу, є: кислоти ацетилсаліцилової - 150.0 мг, магнію гідроксиду - 30.39 мг. Допоміжними речовинами є: крохмаль кукурудзяний, крохмаль картопляний, целюлоза мікрокристалічна, магнію стеарат, метилгідроксипропілцелюлоза 15, тальк, поліетиленгліколь.

Як вбачається зі змісту інструкції для медичного застосування препарату «Кардіомагніл» (лікарська форма таблетки, вкриті оболонкою, фармакотерапевтична група - нестероїдні протизапальні препарати), а тому, виходячи з наведених вище нормативних приписів не може здійснювати фармакологічну дію (вплив) на організм людини та вказаний препарат не впливає на здатність керувати транспортними засобами.

На підставі викладеного, з урахуванням не надання гр. ОСОБА_1 належних та допустимих доказів як на підтвердження можливого впливу даного препарату на його організм, суд оцінює надані гр. ОСОБА_1 пояснення як спробу уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів захисника в частині небезперервності відеофіксації даного правопорушення, то суд звертає увагу, що на доказі, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, відеозапис саме факту неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів, що і підлягає встановленню під час розгляду даної справи є безперервним.

Суд погоджується, що увесь наданий відеофайл є небезперевним, однак зміст зафіксованого не дає сумнівів того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.

При цьому,суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.

Тому, твердження ОСОБА_3 та його захисника про неналежність як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, з тих підстав, що він не безперервний, суд вважає необґрунтованими та не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп"янінння.

Стосовно доводів захисника про те, що ОСОБА_1 , не було роз"яснено права, передбачені ст.ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, то суд також такі твердження вважає такими, що не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп"янінння.

До того ж протокол про адміністративне правопорушення містить інформацію про роз"яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, однак останній відмовився від підпису у протоколі. При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_4 і не надано жодних доказів того, що йому не було роз"яснено такі права.

Крім того, суд також звертає увагу, що будь-якій особі при складені протоколу про адміністративне правопорушенення надається можливість надати особисті пояснення з приводу вчиненого правопорушення, однак жодних письмових пояснень ОСОБА_1 не надано.

Крім того, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту саме відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами,а саме: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії БАБ №825923 від 28.09.2021 (а.с.4) та відеозаписом, здійсненим із бодікамери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи (а.с. 7).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Суд встановив, що поліцейським протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністравивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином заперечення захисника є безпідставними та не спростовують встановлених судом обставин щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За вказаних обставин клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 256,266, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та підписаний: 03.11.2021

Суддя Л.В. Лось