Справа 573/1422/21
Номер провадження 3/573/684/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

01 листопада 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря: Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, п/в КВЕ082430 від 06 червня 2016 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20 серпня 2021 року о 00 годин 05 хвилин в районі будинку №76 по вул. Соборній в м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що ввечері 19 серпня 2021 року разом з другом поїхав до колишньої співмешканки щоб забрати свої речі. Оскільки остання двері не відчинила, викликав наряд поліції. На пропозицію поліцейських, які прибули на виклик, у період з 23 до 00 години на автомобілі ВАЗ 2105, д. н. з. НОМЕР_1 поїхав до відділення поліції №1 (м. Білопілля), щоб написати заяву. У приміщенні адміністративної будівлі відділення поліції до нього підійшов поліцейський. Останній попросив надати документи на транспортний засіб та продути газоаналізатор, заявивши, що він нібито керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Після того як він відмовився від продуття Драгера, поліцейський вихопив з його рук свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пішов на вулицю, де сфотографував його автомобіль, який стояв біля відділення поліції. Надалі, його завели до кабінету, де дівчина-поліцейський складала протокол. Через деякий час до цього кабінету зайшли ще двоє чоловіків, які внесені до протоколу як свідки. В їх присутності йому було запропоновано продути Драгер та поїхати до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, вважаючи таку пропозицію безпідставною, оскільки не був зупинений поліцейськими безпосередньо під час керування транспортним засобом.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, суд вважає, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі показаннями свідків.

Зокрема, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 19 серпня 2021 року близько 23 години за заявою ОСОБА_1 виїжджала на виклик на вул. Залізничну в м. Білопілля. Під час спілкування з заявником, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, також він мав порушення мови та нестійку ходу. У цей час на її робочий планшет надійшло нове повідомлення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 зазначив, що напише заяву у відділі поліції. Після цього вона з напарником поїхала на інший виклик.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що близько 23 години 30 хвилин разом з напарником на службовому автомобілі під`їхали до адміністративної будівлі Білопільського ВП. У цей момент, до поліції під`їдав автомобіль ВАЗ 2105 та з-за його керма вийшов ОСОБА_1 . Останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та нестійку ходу. В зв`язку цим її напарник, інспектор поліції ОСОБА_4 запропонував водію продути газоаналізатор або проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому останній вів себе неадекватно, голосно говорив, виражався нецензурною лайкою, плакав. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Свій автомобіль останній забрав наступного дня, після витверезіння.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, протоколом в справі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№173969, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП), а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до яких під час документування правопорушення, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився (а. с. 3-4).

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд не вбачає будь-яких підстав не довіряти зібраним по справі доказам, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту керування особою транспортним засобом. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, зокрема до Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР), згідно з пунктом 2.5 яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та в «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно з визначеною процедурою, огляд водія, зокрема, на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

У судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2021 року близько 00 години 05 хвилин ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем ВАЗ 2105, д. н. з. НОМЕР_1 , прибув до адміністративної будівлі Білопільського відділу поліції, за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76, що останній підтвердив у судовому засіданні.

Також встановлено та не заперечується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, судом не приймаються до уваги, так як факт перебування чи не перебування його в такому стані встановлений не був. Крім того, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності допустила порушення п. 2.5 ПДР, що є об`єктивною стороною зовсім іншого правопорушення, за невиконання якого працівниками поліції і був складений протокол.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вимога пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною, так як працівники поліції його не зупиняли та він не керував транспортним засобом у той момент, коли вони до нього підійшли, також не заслуговують на увагу, оскільки водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у будь-якому випадку, і виявленню цього правопорушення не обов`язково повинна передувати безпосередня зупинка автомобіля поліцейським у випадках, передбачених Законом України «Про національну поліцію».

До такого висновку суд приходить, враховуючи, зокрема, правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №15809/02 та №25624/02), відповідно до якої будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та користування автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз. 3 та 4 п. 27 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування транспортними засобами необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, що тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, обставини справи, а також виходячи з того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами, суд дійшов до висновку, що покладення на ОСОБА_1 даного виду стягнення є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2021.

Суддя