ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9340/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді - Курічової В.М., за участю секретаря судового засідання - Іващенко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за ч. 2ст. 187 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.08.2021 серії ВАБ № 384151, 07.08.2021 о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 була відсутня за адресою проживання: АДРЕСА_1 , чим порушила правила адміністративного нагляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 доставлена до суду не був, на судовий виклик не з`явилась.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами. Однак у ч. 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 29 рішення по справі «Надточій проти України» Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Важливе значення мають і висновки у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 знала про судове провадження щодо неї, однак ним не цікавилась, жодних заходів, направлених на обізнаність щодо стану відомого судового провадження не вчиняла, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відносно неї в суді, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, жодних заяви чи клопотань не направляла, а отже ОСОБА_1 не добросовісно користувалась належними їй процесуальними правами та не виконувала належним чином процесуальні обов`язки, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходжу з такого.

Диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд), якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За нормою статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із абз. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2021 у справі № 753/17345/20 продовжено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 термін обмежень адміністративного нагляду, встановленого Полтавським районним судом Полтавської області від 15.10.2019 строком на 6 місяців, а саме: заборони виходити за межі квартири за місцем проживання з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня; заборони виїзду за межі м. Києва в особистих справах без дозволу на це начальника Дарницького УП ГУНП в м. Києві; зобов`язання явкою до Дарницького УП ГУНП у м. Києві на реєстрацію розпису в реєстраційному листі в 1-й та 2-й четверги кожного місяця; заборони відвідувати кафе, ресторани, бари м. Києва, відділи магазинів, які торгують спиртними напоями з метою придбання та розпиття алкогольних напоїв; явки за викликом поліції у вказаний термін і надавати усні та письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до рапорту ДОП Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 07.08.2021 вбачається, що 07.08.2021 о 01 год. 50 хв. за місцем проживання: АДРЕСА_1 була перевірена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якої за місцем проживання виявлено не було, чим остання грубо порушила правила адміністративного нагляду, встановленого відносно неї.

Однак, з досліджених матеріалів справи, судом не встановлено саме повторності порушення адміністративного нагляду ОСОБА_1 протягом року після накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин рапорт працівника поліції згідно з критерієм оцінки доказів "поза розумним сумнівом" не є достатнім доказом наявності у діях особи складу зазначеного правопорушення.

Отже, належних і допустимих доказів, яких достатньо для висновку на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, особою, яка складала протокол, всупереч вимогам абз. 2 ст. 251 КУпАП суду не надано.

З огляду на викладене, суд ввважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись нормами ст. 187, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251-252, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Суддя: В.М. Курічова