Справа № 159/4798/21
Провадження № 3/159/2648/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 09.10.2018 органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ); працюючого менеджером з ефективного використання електроенергії ВАТ «Ковельсільмаш», адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

25 серпня 2021 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У вказаному протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 06 серпня 2021 року в період з 20 до 24 години організував в приміщенні ПК ім. Т.Шевченка (вулиця Володимирська, 124, місто Ковель) молодіжну дискотеку, при цьому не забезпечив та не переконався у перебуванні учасників заходу у вдягнутих засобах індивідуального захисту, зокрема захисних масках, чим порушив підпункт 7 пункту 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 (далі - КМ) із змінами згідно постанови КМ України №611 від 16.06.2021.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду усні та письмові поясненням, згідно яких провину у вчиненні адмінправопорушення за частиною першою статті 44-3 Кодексу не визнав, вказав, що працює менеджером з ефективного використання електроенергії ВАТ «Ковельсільмаш», а в трудових відносинах з ПК ім. Т.Шевченка не перебуває. Просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, захисник ОСОБА_1 адвокат Клімук В.С. вказав на відсутність будь-яких доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 44-3 Кодексу. Вказав, що ОСОБА_1 в трудових відносинах з ПК ім. Т.Шевченка не перебуває. До матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що останній має право проводити (організовувати) розважальні заходи (дискотеки), він не є суб`єктом підприємницької діяльності, чи більш того власником закладу. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №688263 від 13.08.2021 було допущено ряд порушень «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Зокрема, згідно протоколу правопорушення вчинено 06.08.2021, однак сам протокол складено лише 13.08.2021, тобто з порушенням строку його оформлення (не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення). Також, до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того, що особи, які перебували на дискотеці, порушили вимоги законодавства, адже обмеження, передбачені підпунктом 2-2 Постанови КМ від 09.12.2020 №1236, не застосовуються за умови наявності в усіх учасників негативного тестування на COVID 19 або документа що підтверджує отримання повного курсу вакцинації. Відповідні свідки не встановлено, пояснення не відібрані. А тому, просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за недоведеністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Клімука В.С., дослідивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог частини другої статті 7 Кодексу, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення);місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною першою статті 44-3 Кодексу передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Всупереч вимогам цієї норми, в протоколі не розкрито суб`єкт адміністративного правопорушення, якої стосуються визначені Кабінетом Міністрів України обмеження, оскільки згідно відомостей, наведених в протоколі, ОСОБА_1 працює менеджером з ефективного використання електроенергії ВАТ «Ковельсільмаш», при цьому всупереч вимогам статті 256 Кодексу, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних документів на підтвердження факту наявних трудових відносин між ОСОБА_1 та ПК ім. Т.Шевченка та відповідно покладених на нього обов`язків, не містить також і відомостей, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення здійснює господарську діяльність і зареєстрована відповідно до закону як суб`єкт господарювання.

На відсутність трудових правовідносин з ПК ім. Т.Шевченка вказав і сам ОСОБА_1 у своїх поясненнях. На підтвердження такої позиції представником надано копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , згідно записів в якій ОСОБА_1 прийнятий на роботу менеджером з організації ефективного використання електроенергії служби головного енергетика ТОВ «ВО «Коельсільмаш».

Відтак, ОСОБА_1 будь-якого відношення до роботи закладу ПК ім. Т.Шевченка не має, а тому особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення не є суб`єктом адміністративної відповідальності за поставлене йому у провину правопорушення, передбачене диспозицією частини першої статті 44-3 Кодексу.

Враховуючи положення частини першої статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене статтею 44-3 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу, суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/2648/21 (провадження № 3/159/2648/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 Кодексу закрити, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова