ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5574/21
Провадження № 3/210/2124/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
"08" листопада 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., за участі секретаря судового засідання Перог Р.О., розглянула матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в Управлінні соціального захисту населення Криворізької РДА, інваліда ІІ групи проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 був присутній, вину не визнав, надав до суду заперечення, які підтримав в судовому засіданні, в яких зазначив, що протокол складений з порушеннями, а саме копія, що йому видана не відповідає оригіналу в частині зазначення дати розгляду справи. Також при складанні протоколу не було зачитано права та не проведено роз`яснення в частині відмови від проходження Драгера. Не було залучено понятих для самого огляду та складання протоколу. Свідки були привезені іншим екіпажем. Крім того, ОСОБА_1 попередив поліцейських, що він є інвалідом ІІ групи та що його фізичний стан це наслідки не сп`яніння, а наслідки перенесених поранень, згідно епікризів, які просив долучити до матеріалів справи. Просив суд провадження по справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Також пояснив, що відмовився від проходження огляду на місці, оскільки не довіряє поліцейським, а до медичного закладу не поїхав, так як вдома були особисті справи.
Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 275588 від 17 вересня 2021 року встановлено, що 17 вересня 2021 року о 23-05 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по вул. Тевосяна, біля будинку № 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD C Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та уповноваженими на його складання особами.
В обгрунтування вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення, надано наступні докази:
- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку повного огляду на стан сп`яніння, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та своїми правами та обов`язками;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.09.2021 року;
- рапорт поліцейського від 17 вересня 2021 року, з якого встановлено, що під час патрулювання було виявлено транспортний засіб «FORD C Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння;
- рапрот про те, що в протоколі не вірно зазначено частину статті, за якою складено протокол, а саме замість частини І статті 130 КУпАП, вказано частину ІІ.
- відеозапис з відео реєстратора та нагрудних-камер, на яких зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «FORD C Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, пояснивши, що в цьому не має сенсу, оскільки він випив пиво, а потім через деякий час вирішив перепаркувати транспортний засіб, а також і в спеціальному закладі у присутності свідків, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу, ОСОБА_1 роз`яснено його права й обов`язки, оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, залучено двох свідків відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Вищевказані докази, у тому числі й відеохаписи, досліджено судом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 3 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Норми права, що підлягають застосуванню
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Частиною 1 ст. 130КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп"яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
У розумінні вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо того, що йому не було роз`яснено його права, не було залучено свідків для огляду на стан сп`яніння та ознаки його стану не є ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні диском з відеозаписом та матеріалами справи.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху, що узгоджується з положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 закону України "Про Національну поліцію".
За порушення пунктів 2.1., 19.1а ПДР України - керування транспортним засобом без посвідчення водія та без ввімкнення ближнього/дадьнього світла в темну пору пору, в умовах недостатньої видимості, відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАО № 4786461 від 18.09.2021 року та накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с. 2)
Встановлено, що вищевказана постанова не оскаржена, та за твердженням ОСОБА_1 штраф сплачено.
До Протоколу долучено диск з відеозаписом подій, що мали місце 17 вересня 2021 року (а.с.5).
З відеозапису вбачається, що поліцейський виказує звинувачення на адресу ОСОБА_1 в тому, що в нього маються ознаки алкогольного сп`яніння, з чим той фактично погоджується ( «та я майор.. я таке бачив, .. ну ми випили пива, десь літр.. я потім вирішив перепаркувати авто... та нема сенсу проходити... покаже.. »).
Жодних заперечень щодо факту керування автомобілем марки «FORD C Max», державний номерний знак НОМЕР_1 від ОСОБА_1 не надходило.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що вживав пиво лише вранці, одну пляшку, а ввечері вирішив пергнати автівку в більш беспечне місце, їхав вздовж тротуару, був зупинений. Зазначив, що має поранення, тому поліцейським і здолося, що в нього ознаки сп"яніння, але ці ознаки спростовуються медичними епікризами, які долучені до матеріалів справи до його заперечень.
Суд враховує стан здоров"я ОСОБА_1 , в той же час його поранення та участь у бойових діях не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальностю і мотивом відмови від проходження процедури освідування на стан алкогольного сп"яніння.
Відеозаписом подій 17 вересня 2021 року зафіксовано, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан саме алкогольного сп`яніння як на місці з застосування технічного засобу алкотестеру «Драгер», так і у відповідному медичному закладі. ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження такого огляду, та обгрунтував таку позицію, що в цьому не має сенсу оскільки він вживав пиво.
Посилання ОСОБА_1 на те, що свідків привіз другий екіпаж не може бути підставою для визнання фіксації відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння неналежним доказом. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений вночі - після 23.00 години, та на відеозаписі чітко вбачається, що один з поліцейських звертається за допомогою до іншого екіпажу з проханням знайти свідків для оформлення адміністративного матеріалу. На відеозаписі вбачається, що інших осіб, окрім ОСОБА_1 та поліцейських поблизу місця зупинки немає.
Стаття 266 КУпАП у сукупності з положеннями Інстркції зобов"язує ,поліцейських забезпечити присутність свідків при складанні протоколу за статтею 130 КУпАП.
Тому суд вважає, що в даному випадку поліцейський керувався вимогами закону, та забезпечив присутність двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не довіряє поліцейським, та йому відомо багато випадків використання несертифікованих приладів, які показують позитивний результат також не можуть бути взяті до уваги судом.
Так з дослідженого відеозапису подій вбачається, що після відмови проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 зазначено, що він може бути доставлений протягом двох годин до медичного закладу для проходження огляду, однак останній не виявив бажання.
Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовилася у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки та у в закладі охорони здоров`я, узгоджуються з іншими доказами, в тому числі змістом відеозаписів.
В матеріалах справи також наявне і письмове направлення водія на проходження огляду, що спростовує твердження ОСОБА_1 , що йому достатньо не роз"яснено порядок проходження, та одночасно підтверджує факт вимоги пройти такий огляд у медичному закладі.
При цьому суд враховує, що таке направлення є підставою для фактичного проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я. Проте від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився.
Клопотань про виклик свідків від ОСОБА_1 не надходило.
Посилання ОСОБА_1 на складну ситуацію вдома, та відсутність часу, а так само незнання того, що за відмову передбачена адміністративна відповідальність, також не не виправдовують останнього, і не є підставою для закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За змістом статей 130, 266 КУпАП та пунктів 6,7 розділу 1 Інструкції №1452 склад адміністративного правопорушення утворює відмова водія від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, який пропонується у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з результатами такого огляду.
Оскільки законом встановлено чіткий порядок проведення огляду, то відсутність уточнень у Протоколі того факту, від огляду в якому порядку (поліцейським на місці або лікарем у відповідному закладі охорони здоров`я) відмовився ОСОБА_1 , не спотворює зміст правопорушення та не спростовує факт його вчинення цією особою.
Отже, надані суду докази в їх сукупності, а саме Протокол, відеозапис подій та пояснення свідків, є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а так само і його відмови пройти огляд на стан сп"янння в установленому порядку.
Суперечностей, які би викликали сумніви в тому, який саме огляд мав пройти водій та в якому порядку, ці докази не містять.
Переконливими та узгодженими між собою суд вважає і докази відмови ОСОБА_1 17 вересня 2021 року від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Ці обставини доведені змістом Протоколу, відеозаписом, письмовими поясненнями свідків.
Не заперечував факт відмови від проходження відповідного огляду і сам ОСОБА_1 , пояснюючи, що перебував у нервовому стані та не розумів характер зауважень поліцейських.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_1 щодо виправлення в оригіналі дати розгляду справи в суді, що є на його думкою підставою для визнання протоколу недопустимим доказом.
Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Як вбачається з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначено дату розгляду справи 13.10.2021 року, а копії протоколу значиться дата 13.11.2021 року.
Чинним законодавством України не регламентовано послідовність внесення даних до протоколу про адміністративне правопорушення, а тільки зазначено, що не допускається унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Разом із тим дата розгляду справи в суді ставиться поліцейськими самостійно, на власний розсуд, і не впливає на зміст правопорушення, оскільки відповідно до вимог пункту 9 розділу ІІ Інструкції №1376 у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» має бути зазначена суть адміністративного правопорушення, яка точно відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.
Суть правопорушення, який вчинено ОСОБА_1 та зазначено у Протоколі, повністю відповідає диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП.
В той же час, дата розгляду справи в суді не є суттю адміністративного правопорушення, тому різниця в зазначені дати розгляду справи не свідчить про фальсифікацію протоколу, а є технічним недоліком, який не прихводить до визнання доказів недлопустимими.
Отже, надані суду докази в їх сукупності, а саме Протокол, відеозапис подій та пояснення в суді свідків, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог пункту 2.5 Правил.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність правопорушника суд визнає його стан здоров"я, який об"єктивно підтверджений матеріалами справи.
Обставин, які б обтяжували відповідальність судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1(один) рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454,00 грн.
Проте, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він являється інвалідом 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій
ОСОБА_1 надав суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 від 22 червня 2015 року, згідно якого він має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове та діє на всій території України.
Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Судовий збір у розмірі 454,00грн. компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.
Строк пред`явлення до виконання - три місяці.
Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 , не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна