Єдиний унікальний номер 341/1122/21
Номер провадження 3/341/654/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

Кожана В. Г.,

захисника Бобика Ю. І.,

розглянув у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 № 232114 ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних обставин, викладених у протоколі.

21.06.2021 о 19 годин 05 хвилин у селі (Козино) Крилос по вулиці Шевченка ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO, н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП «Галицька лікарня». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в описаному правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно 21.06.2021 його зупинили працівники поліції, коли він рухався у селі Крилос. Причину зупинки він так і не зрозумів, вважає її безпідставною. Працівники поліції не пропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння із застосування спеціального технічного засобу на місці зупинки. Сказали одразу їхати у лікарню для проведення огляду. Оскільки алкогольних напоїв не вживав погодився поїхати.

Захисник просив справу стосовно ОСОБА_1 закрити, оскільки наявні у ній докази є недопустимими, зокрема:

- зі змісту протоколу неможливо зрозуміти місце вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки вказано два різні населені пункти Козина та Крилос;

- на запит адвоката щодо правомірності використання медичними працівниками приладу «алкофор 105» 21.06.2021 КНП «Галицька лікарня» надала копію свідоцтва про повірку цього приладу від 22.06.2021;

- акт проведення огляду, у якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу Драгер, тобто на місці зупинки ТЗ, складений за участю свідків працівників лікарні. Тобто вказані свідки не могли бачити і не бачили, як ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Крім того, захисник наголосив на порушенні працівниками поліції порядку проведення огляду, визначеного статтею 266 КУпАП, наслідком чого є визнання такого огляду недійсним.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам і поясненням особи та захисника, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Отже, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і достовірності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості доказів, проте відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, отримані з порушенням установленого порядку докази не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2. 9 «А» ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З оглянутих у судовому засіданні відеозаписів патрульної поліції вбачається, що рух автомобіля CHEVROLET AVEO, н. з. НОМЕР_1 , його зупинка та вихід з автомобіля ОСОБА_1 . Особа кілька секунд спілкується з працівниками поліції, проте звук відсутній і розмови не чути. Наступне відео відображає перебування особи і поліцейських у лікарні, де сам поліцейський констатує, що привіз особу на огляд у лікарню, бо особа від огляду на місці зупинки відмовилась. На третьому відео особа стверджує, що пила квас, лікар проводить огляд за допомогою приладу «алкофор 105» двічі, показники 0,96 проміле та 0,99 проміле.

Постановою судді від 18.10.2021 з КНП «Галицька лікарня» на клопотання захисника витребувано завірену належним чином копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки алкотестера «Алкофор 105», № В, виробник «SkyFine Ins. Limited», КНР, яке діяло та на підставі якого використовувався вказаний засіб до 22 червня 2021 року, зокрема під час проведення огляду ОСОБА_1 21 червня 2021 року.

На постанову суду КНП «Галицька лікарня», як і на адвокатський запит, надала копію свідоцтва про повірку технічного засобу від 22 червня 2021 року, чинного до 22 червня 2022 року.

Таким чином, суддя установив, що таке свідоцтво не було чинне 21 червня 2021 року. Будь-які інші докази, які б підтверджували правомірність застосування законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки алкотестера «Алкофор 105», № В, виробник «SkyFine Ins. Limited», КНР, під час проведення огляду ОСОБА_1 21 червня 2021 року у матеріалах справи відсутні, такі не здобуто і суддею на клопотання захисника.

Оцінивши усі наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення особи, доходжу висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами з огляду на таке.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено таке.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. (п. 9 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 Розділу ІІІ Інструкції).

Оскільки медичний висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 від 26 червня 2021 року складений з порушенням вказаних вимог Інструкції, а саме щодо використання спеціальної вимірювальної техніки без наявності діючого (чинного) свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «алкофор 105», то суддя визнає такий висновок недопустимим доказом у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Таким чином, матеріали справи не містять допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суддя звертає увагу на таке.

Згідно з частинами другою, третьою статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, огляд в закладах охорони здоров`я проводиться виключно за наявності однієї з двох підстав: у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами.

Своєю чергою огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки є гарантованим правом водія і він не може бути примушений проходити такий огляд виключно у закладі охорони здоров`я, якщо бажає пройти його на місці зупинки.

У частині п`ятій статті 266 КУпАП імперативно вказано, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що особі у встановленому порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у місці зупинки, ОСОБА_1 отримання такої пропозиції від працівників поліції заперечує, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, то суддя дійшов висновку про порушення працівниками поліції визначеного у статті 266 КУпАП порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи всі дані в сукупності і взаємозв`язку, у тому числі враховуючи не доведення дотримання поліцейськими вимог статті 266 КУпАП в частині надання можливості особі пройти огляд на місці зупинки ТЗ, а також застосування у медичному закладі приладу «алкофор 105» без наявності діючого (чинного) свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вважаю, що результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, отримані з порушенням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції, є недійсними, тобто недопустимими доказами у цій справі, оскільки оформленні з порушенням вимог вищевикладених приписів законодавства.

Зазначаю, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП та суть порушення п. 2. 9 «А» ПДР України полягає, зокрема, у керуванні особою транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Оскільки, належними і допустимими доказами у цій справі у встановленому законодавством порядку не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, доходжу висновку про те, що описана у протоколі від 21.06.2021 № 232114 об`єктивна сторона правопорушення в частині керування транспортним засобом особою саме у стані алкогольного сп`яніння не підтверджена та не установлена під час судового розгляду справи.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ