Справа № 336/8439/21
пр. № 3/336/3346/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП,
ОСОБА_1 , який відповідно до виконавчого листа Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2015 року мав обов`язок із сплати аліментів, не сплачував аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір, якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Крім того, ОСОБА_1 , який відповідно до виконавчого листа Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2015 року мав обов`язок із сплати аліментів, не сплачував аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір, якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав.
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, не є обов`язковою.
За таких обставин, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , згідно зі ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суддя приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дітей, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, яке вчинено повторно протягом року.
За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789 від 27.02.91 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отже чинне законодавство виходить з безумовного обов?язку батьків надавати утримання дитині, а держава та суд як державний орган має вживати будь-яких передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права дитини на утримання від батьків та з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Статтею 183-1 ч. 3 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, яке вчинено повторно протягом року після відбуття покарання у виді суспільно корисних робіт.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами виконавчого провадження та іншими матеріалами справи.
При накладенні стягнення суд бере до уваги відомості про особу, які містяться у матеріалах справи, та враховує, що санкцією ч. 3 ст. 183-1 КУпАП визначений лише один можливий вид стягнення, тому у відповідності до ст. 36 КУпАП вважає можливим призначити йому стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт.
Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 183-1, 283, 284 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документу « »________20___р.

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.