Справа № 263/6595/21
Провадження № 3/263/2203/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Маріуполь Донецької області

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, при секретарі Ясир А.В., за участю ОСОБА_1 , адвоката Дьоміна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2021 року о 04 годині 26 хвилин, у Центральному районі м.Маріуполя Донецької області на вул.Куїнджи, буд137, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110217, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного приладу «Drager Alcotest» 7510 ARLM 0446, від проходження огляду на стан сп`янінняв в міському наркологічному диспансері м.Маріуполі (КНП МЦПЛЗ м.Маріуполя) відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 провину свою не визнав, зазначив, що дійсно працівники поліції зупинили зазначений у протоколі автомобіль у вказаний день, час та місці, який належить його батьку, але він не керував автомобілем. В той день вживав за три години до цього пиво. В автомобілі була його знайома дівчина на ім`я ОСОБА_2 , але більше її даних йому не відомо. Автомобілем керувала саме дівчина, але після зупинки вони з нею помінялися місцями та він сів за кермо, а дівчина на заднє пасажирське сидіння, це легко було зробити, оскільки в автомоіблі відсутнє переднє пасажирське сидіння. Права при складанні протоколу йому було роз`яснено, дійсно пройшов на місці огляд за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest», результат був 1,29% проміле, від проходження огляду в лікарні відмовився, оскільки автомобілем не керував.

Адвокат Дьомін О.М. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутніій склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, оскільки останній автомобілем не керував. Відеозапис, на якому було б видно, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем - відсутній, на запису, де ОСОБА_1 сидить за кермом - автомобіль перебуває в зупиненому стані та не рухається, тому вважає, що працівниками поліції не доведена вина ОСОБА_1 , що саме він керував автомоьбілем у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутній належний сертифікат технічного приладу «Drager Alcotest». Крім того просив викликати в судове засідання працівників поліції для їх допиту.

Суд, заслухавши стортони, дослідивши надані суду докази, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2021 року серії ДПР 18 № 523449, що є самостійним доказом у справі, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського та записом відеореєстратора поліцейського автомобіля, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest» , результат огляду 1,29% проміле та відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у лікаря-нарколога, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапортом поліцейського..

З доданого до протоколу відеозапису - відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом та на вимогу працівника поліції зупиняється. При цьому читко вбачається через заднє лобове скло, яке є прозорим, що за кермом автомобіля перебуває чоловік та на задньому сидінні - пасажир. Вказані особи не переміщуються в салоні автомобіля, залишаються без змін свїх місць. До автомобіля підходить працівник поліції та починає спілкування з водієм. На іншому відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається, що саме ОСОБА_1 перебуває за кермом зупиненого автомобіля під час спілкування. Вказаними записами спростовуються доводи ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем та після його зупинки помінявся місцями з дівчиною, яка ніби-то керувала автомобілем.

Судом було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката щодо виклику та допиту працівників поліції, які складали протокол, оскільки останні не можуть бути свідками у справі про адміністративне правопорушення.

Також судом відхиляється посилання адвоката на відсутність сертифіката технічного приладу «Drager Alcotest», оскільки суду надані відповідні свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки від 06.08.2020 року, декларації про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів з терміном дії до 07.06.2023 року та сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва , дійсного до 07.06.2023 року, які підветрджують якість та придатність технічного приладу «Drager Alcotest».

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, беззаперечно доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Суддя Т.І.Федоренко