Справа № 541/2186/20
Номер провадження3/541/8/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі судді Куцин В. М., секретаря судових засідань Байва Т.В., з участю представника, особи що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Книш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді Полтавської області матеріали, що надійшли з Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства, рнокпп НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 06 листопада 2020 року о 21 годині 48 хв. на автомобільній дорозі Р-42 Лубни Миргород - Опішня водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA HIGHLANDER д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Станом на день вчинення цього правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно з Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.

Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, на теперішній час, в тому числі і станом на 06 листопада 2020 року, тобто на дату складення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення стаття 130 КУпАП діяла і діє в тій редакції, що діяла і до 01 липня 2020 року.

З огляду на викладене ОСОБА_1 , згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП України повинен нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, в редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.

Крім того, згідно з роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII та згідно роз`яснень від 04 грудня 2020 року Апарату Верховної Ради України у зв`язку з тим, що набрання чинності Закону України №2617-VІІІ відбулося на два дні раніше, ніж набрав чинності Закон України №720-ІХ, внесення змін з дотриманням прийомів законопроектної техніки відповідно до положень п. 2 Тимчасової Схеми внесення документів до бази даних нормативно- правової інформації «Законодавство України», затвердженої розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №15 від 06.02.2020, стало неможливим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що 06.11.2020 року керував автомобілем, алкогольні напої не вживав. Коли побачив ззаду свого автомобіля, автомобіль працівників поліції, зупинився, працівники поліції також зупинилися. Після чого до його автомобіля підійшли працівники поліції, причину зупинки йому не пояснили, його права не оголосили. Також, ОСОБА_1 пояснив, що погодився на обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але відмовився від проходження обстеження на місці зупинки, в зв`язку з пандемією COVID-19, оскільки він перебуває в групі ризику, так як є інвалідом 2 групи, інвалідність пов`язана з захворюванням на цукровий діабет. Він приймає інсулін щоденно, о 22 годині він повинен був вживати інсулін. Направлення на проходження медичного огляду йому не видавалося, свідків на місці події він не бачив, будь-які пояснення у нього не відбиралися, де і ким складався протокол про адміністративне правопорушення йому не відомо, протокол йому не вручався. Працівники поліції утримували його на місці події майже до 12 години ночі, його стан здоров`я погіршувався. Після того як його відпустили, він пройшов огляд на стан сп`яніння у найближчому населеному пункті, де був лікар нарколог в ході огляду було підтверджено відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Свідок, лікар ендокринолог Миргородської ЦРЛ ОСОБА_2 , суду пояснив, що ОСОБА_1 з 2015 року є інвалідом ІІ групи у зв`язку із захворюванням на цукровий діабет, є інсулінопотребуючим. При несвоєчасному прийомі інсуліну, цукор в крові може піднятися чи понизитися. При високому рівні глюкози в крові людина стає дезорієнтована, може бути запаморочення, при низькому збуджена, рухи некоординовані , пітливість, незв`язна мова, дихання часте. При нервових навантаженнях цукор крові може підвищуватися. Інсулінопотребуючий хворий хворий, який кожен день вводить інсулін. ОСОБА_1 потребує введення інсуліну щоденно.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 06 листопада 2020 року йому зателефонував ОСОБА_1 , але не міг нічого розбірливо пояснити, язик заплітався. Він приїхав на місце зупинки автомобіля ОСОБА_1 близько 23 години, де і дізнався, що був складений протокол щодо ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В його присутності ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд в лікарні. Після приїзду водія, якому було передано автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , вони поїхали в м. Зіньків на освідування на стан алкогольного сп`яніння. Йому достовірно відомо, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет і тому алкогольні напої не вживає.

Відповідно до пояснень доданих до протоколу запрошені в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 06.11.2020 о 21 год. 47 хв. та 21 год. 28 хв. відповідно ( а.с.5,6).

В судовому засіданні захисник, адвокат Книш С.І, просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, оскільки в порушення вимог ЗУ «Про поліцію» працівниками була названа причина зупинка «невпевнена їзда», яка не передбачена законом, працівниками поліції особі не було роз`яснено прав передбачених ст. 268 КУпАП, не забезпечено право на захист, оскільки незважаючи на клопотання про участь адвоката під час складання протоколу, протокол був складений до прибуття адвоката, не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, обставини викладені в протоколі не відповідають фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відповідно до відеозапису 2 рази о 22 годині та о 23 год. 22 хв., однак поліцейські не забезпечили проходження огляду, свідки працівниками поліції були запрошені о 23 год. 30 хв., однак в поясненнях останні вказують про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння о 21 год. 47 хв. та о 21 год. 48 хв. відповідно. Просив визнати неналежним доказом відеозапис доданий до протоколу, оскільки він не є безперервним та не підписаний електронним підписом особи, яка його надала.

Суд, заслухавши ОСОБА_6 , захисника, свідків, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України). Якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.6-8,13 Постанови КМ України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі-Постанова КМ України №1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Відповідно до п.п.6,7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції не вбачається, що працівники поліції водієві роз`яснили права передбачені ст. 268 КУпАП, задовольнили клопотання останнього про участь адвоката при складанні протоколу, пропонували на місці пройти огляд на стан сп`яніння, з використанням спеціальних засобів та роз`яснили порядок проведення такого огляду.

Також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що водію у присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки свідки запрошені о 23 год. 33 хв., тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення о 23 год 25 хв. 06.11.2020.

Як встановлено з відеозапису, наданого до матеріалів справи 06.11.2020 року о 21.55 год, 22 год. 00 хв. та о 23 год. 22 хв. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак незважаючи на це о 23 год. 25 хв. був складений протокол працівниками поліції про відмову останнього пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, наданими суду доказами не доведено, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Крім того, відповідно п. 1 розділу I до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. Ця Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 та п. 5 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Тобто, відеозйомка з використанням портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів працівниками поліції ведеться безперервно.

Так, до матеріалів справи приєднаний оптичний носій з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських та відеореєстратора, на якому зафіксовані обставини події 06.11.2020 року.

При цьому, на СД-диску містяться самостійні шість відеозаписів з нагрудної камери та п`ять відеозаписів з відеорегістратора, що встановлений в автомобілі, які перериваються, а тому з них неможливо достовірно встановити чи були дотримані поліцейськими вимоги ст.266 КУпАП, присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків відеозаписами не підтверджується, а тому цей відеозапис не відповідає вимогам Інструкції.

Більш того зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відеозапис нагрудної камери не спростовує пояснення ОСОБА_1 про погодження на його огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі .

Більше того вказані твердження ОСОБА_1 об`єктивно підтверджуються діями останнього, який після передання автомобіля, яким керував, іншій особі ОСОБА_7 , з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП Зінківська центральна районна лікарня» Зінківської районної ради Полтавської області 07.11.2020 року в 00 год. 35 хв., в ході якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено(а. с. 28, 29).

Оцінюючи зовнішній вигляд та дії ОСОБА_1 зафіксовані в ході проведення відеозапису подій, суд приймає до уваги стан здоров`я останнього, який є інвалідом 2 групи інсулінопотребуючою особою, і пояснення свідка лікаря ОСОБА_2 щодо фізичного стану такого хворого за обставин, які склалися (а.с.27).

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст.38,130, 221,245,247, 268, 291, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин