ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1172/21
Головуючий в 1 інстанції: Червоненко Д.В.
Провадження № 33/819/289/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю захисника Кубатко-Писаренко Ю.В. та Таїрова Н.Б., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

15.06.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, як таку, що винесено з порушенням норм процесуального права та закрити провадження. У скарзі зазначає, що працівники поліції на місці зупинки не повідомили причину зупинки автомобіля та відразу з невідомих причин почали говорити про ознаки сп`яніння. При цьому, як вважає скаржник, на відеозаписі відсутній жодний факт порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 перед зупинкою. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні ст.. 251 КупАП, оскільки він не є самостійним, беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому не перевірені за допомогою інших доказів. Скаржник зазначив, що стороною обвинувачення фактично виступає суд. Окрім того, зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд водія до відповідного закладу здоров`я з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що взагалі цей транспортний засіб рухався.

Вказує, що постанова суду не відповідає дійсним обставинам справи, є незаконною і необґрунтованою.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Кубатко-Писаренко Ю.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 березня 2021 року о 03.30 год., в м. Нова Каховка по пр.. Дніпровському, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хатка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні та продуття алкотестеру «Драгер» ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 155797 від 09.03.2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; складеним працівниками поліції та підписаний свідками акт огляду на стан сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 155797 від 09.03.2021 року, згідно якого він, 09 березня 2021 року о 03.30 год., в м. Нова Каховка по пр.. Дніпровському, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хатка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні та продуття алкотестеру «Драгер» ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Таким чином, відповідно з положеннями, що містяться у вищезазначених вимогах законодавства випливає, що відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Перевіривши наданий працівниками поліції відеофайл з нагрудної камери поліцейських, встановлено, що під час складання протоколу щодо ОСОБА_4 на зображені відсутні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які б підтвердили останнього про відмову проходження на стан сп`яніння м медичному закладі.

При цьому суд не бере до уваги пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи( а. с. 4-5), оскільки з відео фіксації вбачається їх відсутність.

Апеляційним судом неодноразово вживалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак до апеляційного суду та Новокаховського районного суду Херсонської області для допиту їх в режимі відеоконференції вони не з"являлися.

Тому суд був позбавлений можливості перевірити їх пояснення та спростувати доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Крім того,відповідно до розділу 2 п.4, 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, в якому зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;- при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказанцій інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи у присутності двох свідків.

Сама пособі відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП. Така відповідальність настає у сукупності з встановленими та підтвердженим відповідними доказами факт керування транспортним засобом. Таким доказом може бути відеофайли із зафіксованої нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 не підтверджується матеріалами справи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

За таких обставин, враховуючи, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбачену вимогами ст. 266 КУпАП, а судом першої інстанції на це не було звернено увагу, а тому вважаю, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя (підпис) І.В.Красновський