Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко І.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №368/224/21

провадження №33/824/2811/2021

28 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Наріжним Олександром Анатолійовичем, на постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 14 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 14 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в розмірі 454 грн. на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 21 год. 06 хв. в м.Кагарлик по вул..Незалежності керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 21 травня 2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Наріжний О.А. подав апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат Наріжний О.А. зазначає про те, що суд першої інстанції суб`єктивно поставився до розгляду вказаної справи, допустив неоднакове застосування закону та не надав належної оцінки порушенням вимог закону під час складання протоколу, а також використав під час винесення рішення виключно ті обставини справи, які на думку суду, дозволили визнати ОСОБА_1 винним. Крім того, не пояснив та не обґрунтував чому він відкинув доводи які виправдовують ОСОБА_1 .

Зокрема, посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достовірні відомості, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_1 працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, про що свідчить відсутність направлення до медичного закладу. Акт огляду який міститься у матеріалах справи не можна використовувати як належний доказ вини ОСОБА_1 , оскільки поліцейські не вписали його у протокол, на підтвердження вини особи.

Крім того, зазначає, що обставини, викладені в протоколі не відповідають зафіксованим обставинам справи.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що суддя Кагарлицького районного суду під час розгляду цієї справи фактично виконувала функції сторони обвинувачення, а саме: суддею залишено поза увагою пояснення понятих з приводу того, що ОСОБА_2 просив відвезти його до лікарні на освідування, однак поліцейські відмовились це робити; поза увагою суду залишено відсутність «направлення» в матеріалах справи, попри те, що даний документ є ключовим для оцінки правомірності дій поліцейських; суддя в постанові вказує на те, що відвозити порушника до закладу охорони здоров`я не є обов`язком поліцейських, однак таке твердження прямо суперечить вимогам наказу МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735 та наказу МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року та ст.266 КУпАП; суддею в порушення принципу що» всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого», прописує у постанові, що будь-яких доказів, що підтверджують невинуватість ОСОБА_1 суду не надано; суддею порушено фундаментальні та імперативні вимоги ст.251 КУпАП щодо обов`язку доказування вини особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Наріжний О.А. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що в даному випадку має місце замовлення, складання протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності мало місце на замовлення чоловіка судді Кагарлицького суду, який надає послуги «таксі», а він відповідно є його конкурентом. Таким чином, з метою усунення його від надання послуг «таксі» і був складений цей протокол.

В останні два судових засідання , призначених на 7 жовтня та 28 жовтня 2021 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Наріжний О.А. не з`явилися, від адвоката Наріжного О.А. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у дні судових засідань він буде зайнятий у іншій справі, розгляд якої відбудеться відповідно 7 жовтня 2021 року о 15 год, та 28 жовтня 2021 року о 15год у Приморському районному суду м.Одеси (а.с.102, 114).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 , та захисник адвокат Наріжний О.А. двічі не з`явилися в судове засідання, вважаю за можливе завершити розгляд справи у їх відсутність.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються між собою та з іншими доказами в їх сукупності.

Перевіряючи позицію ОСОБА_1 , що ним викладена в апеляційній скарзі та повідомлена апеляційному суду, судом був опитаний ОСОБА_3 , поліцейський СРПП ВП № 1 Обухівського РУ Київської області, який пояснив, що в той день, він разом з колегою їхали з виклику, доїжджаючи до центру м.Кагарлик, побачили автомобіль, який виїжджав з прилеглої території, задні двері в автомобілі були відчинені, у зв`язку з чим автомобіль був зупинений. При спілкуванні з водієм, виявилося, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. В автомобілі були дві жінки та чоловік, які також були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Автомобіль був переданий ОСОБА_4 , який не зміг завести двигун, а тому автомобіль відкотили на прилеглу територію.

Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_3 , які узгоджуються з показами свідків ОСОБА_5 свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були допитані судом першої інстанції та покази яких наведені у постанові судді, є достовірними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 , 10 березня 2021 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Відсутність відеозапису з бодікамер не дає підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу або події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , присутність яких при складанні протоколу ОСОБА_1 не заперечується.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

ОСОБА_1 дії працівників поліції не оскаржувались, підстав вважати, що поліцейськими допущені порушення при затриманні ОСОБА_1 , з`ясуванні обставин правопорушення та складанні протоколу, немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть слугувати підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Кагарлицького районного суду Київської області від 14 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події чи складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Наріжним Олександром Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 14 травня 2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна