Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Рівне

Справа № 569/10581/21

Провадження № 33/4815/742/21

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М.,

з участю адвоката Меніка В. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк (один) рік. Зазначає, що до матеріалів справи було долучено лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 22.06.2021 року №31/17-43аз, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія будь-якої категорії. Вказує, що суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування транспортними засобами. Під час судового розгляду суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортними засобами, а тому його неможна позбавити цього права, проте в резолютивній частині постанови помилково зазначив про накладення стягнення також у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. З огляду на зазначене просить оскаржувану постанову суду змінити, виключивши з резолютивної частини посилання про накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: 16.05.2021 року, о 23:08 год., в м. Рівне, вул. Макарова, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSDWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» ARCD-0482 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2701 від 16.05.2021 р., результат огляду становить 0,49% проміле. З результатами гр. ОСОБА_1 не згідний, після чого такий огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №405 від 17.05.2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції помилково в резолютивній частині постанови зазначив про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В матеріалах справи наявна довідка інспектора відділу АП УПП в Рівненській області ДПП ст. лейтенанта поліції Антонюка М., вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія - не видавалось. (а.с. 9). Згідно долученого ОСОБА_1 до матеріалів справи листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 22.06.2021 року №31/17-43аз вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія будь-якої категорії (а.с. 20).

Апеляційний суд вважає необґрунтованим покликання ОСОБА_1 про те, що місцевий суд помилково в резолютивній частині постанови зазначив про накладення стягнення також у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, тоді як ОСОБА_1 взагалі такого права не мав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 3 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавством встановлена безальтернативна відповідальність водіїв за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Не містить виключень щодо осіб, які не отримали посвідчення водія, положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, яка регулює порядок накладення стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складений як на водія транспортного засобу, суд першої інстанції вірно застосував адміністравтивне стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.