Справа № 159/5675/21
Провадження № 3/159/3018/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 17.07.2018 органом 0717, РНОНПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 , будучи директором будинку культури села Любитів Ковельського району, 18 вересня 2021 року близько 23:10 годині допустила перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без супроводу батьків чи іншого законного представника або особи, яка супроводжує і несе за неї персональну відповідальність, в танцювальному залі будинку культури с.Любитів, який знаходиться по вул. Незалежності,68в с.Любитів Ковельського району.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала усні пояснення, відповідно до яких вину визнала, просить суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, судя дійшла таких висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 Кодексу).

Так, частиною першою статті 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Статтею 20-1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі наданих пояснень, показів свідків та поданих доказів.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , її провина у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734094, рапортом працівника поліції, письмовим поясненням неповнолітньої ОСОБА_2 від 18.09.2021, письмовим поясненням ОСОБА_1 від 18.09.2021, іншими матеріалами справи.

Доказів, які б спростовуваливказаніобставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у порушенні встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка вперше притягується до адмінвідповідальності, її майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме визнання провини та усвідомлення наслідків вчиненого порушення, а також відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що відносно останньої необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 180-1, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (триста сорок грн) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиноюп`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова