П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/612/21

Провадження № 3/534/291/21

26 серпня 2021 року м.Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого різноробочим на СВГ «Володимир», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,в с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 018966, складеного відносно ОСОБА_1 убачається, що 07.04.2021 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись за своїм місцем проживання в будинку по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону, погрозах фізичною розправою, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічного та фізичного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив фізичне та психологічне насильство над ОСОБА_2 .

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 ,у судові засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею, яка не передбачає адміністративну відповідальність за викладену у протоколі об`єктивну сторону правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП, поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Дії ОСОБА_1 підпадають під ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У сукупності, як наслідок, не є можливим і однозначно констатувати факт вчинення ОСОБА_1 конкретного адміністративного правопорушення.

Між тим, уточнювати, відредактовувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП у справах підвідомчих суду адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП.

За змістом п.7 ст.247 КУпАП, закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст. 283, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов