КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3444/2021
Категорія: ч. 4 ст. 122 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно неї за ч. 4 ст. 122 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 07 листопада 2020 року близько 17 год 00 хв, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Правди, здійснила розворот, при цьому перетнула подвійну горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, внаслідок чого змусила всіх учасників дорожнього руху змінити напрямок руху та подати звуковий сигнал, в тому числі службовому транспортному засобу «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим створила аварійну ситуацію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року та закрити справу за відсутністю в її діях складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 2 ст. 247 КУпАП та за спливом строку притягнення до відповідальності без вказівки провини.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування матеріального закону.

Вважає безумовною підставою для скасування судового рішення те, що справу розглянуто за її відсутності та без належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, що призвело до порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, не вчиняла, в справі відсутні жодні докази на підтвердження викладених у протоколі обставин, а сам протокол не є доказом, оскільки позиція поліції не може бути об`єктивною.

Звертає увагу також на те, що закриваючи провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд взагалі не повинен був досліджувати питання щодо її вини у порушенні ПДР України, що також свідчить про незаконність постанови.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що не брала участі в розгляді справи в суді першої інстанції, а про існування постанови від 02 квітня 2021 року дізналась лише 25 червня 2021 року, просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення як пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження постанови обґрунтованим, оскільки в матеріалах провадження відсутні достовірні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а також відомості про те, що судом були виконані вимоги ст. 285 КУпАП щодо вручення або направлення ОСОБА_1 копії постанови. Водночас доводи ОСОБА_1 про те, що зі змістом судового рішення вона ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де постанова була оприлюднена лише 24 червня 2021 року, нічим не спростовані, тобто реалізувати своє право на оскарження вона змогла лише після ознайомлення із судовим рішенням та 25 червня 2021 року подала апеляційну скаргу. Отже пропущений із поважних причин строк оскарження підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, уточнила свої вимоги і просила скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи ОСОБА_1 про порушення її процесуальних прав у зв`язку з розглядом справи під час її відсутності є обґрунтованими, оскільки в провадженні відсутні відомості про те, що та судова повістка, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 14), направлялась ОСОБА_1 та була вручена останній. Отже у суду не було достатніх підстав для розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Разом із цим, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 отримала можливість для реалізації усіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористалася нею.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що 07 листопада 2020 року ПДР України вона не порушувала, а в справі немає доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які суддя місцевого суду вважав доведеними, то вони також заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як убачається з матеріалів справи, 07 листопада 2020 року поліцейським 4 роти 4 батальйону полку №1 УПП в м. Києві Кримінським В.В. щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, в якому зазначено, що цього ж дня о 17 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Правди, здійснила розворот, при цьому перетнула подвійну горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, внаслідок чого змусила всіх учасників дорожнього руху змінити напрямок руху та подати звуковий сигнал, в тому числі службовому транспортному засобу «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим створила аварійну ситуацію, отже порушила п. 2.1 ПДР України.

Диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Тобто вказана норма є бланкетною і відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема Правил дорожнього руху України, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з певними наслідками.

Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП обов`язковим є посилання в ньому на спеціальні норми законодавства, зокрема Правила дорожнього руху України.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.1 ПДР України, але вказаний пункт правил визначає які саме документи повинен мати при собі водій механічного транспортного засобу, що в свою чергу не відповідає фактичним обставинам правопорушення, викладеним у протоколі.

Отже протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не узгоджується з вимогами ст. 256 КУпАП.

За змістом судового рішення, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, суд послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2020 року та рапорті старшого лейтенанта поліції батальйону 4 роти 4 УПП в м. Києві Заїки В.В. від 07 листопада 2020 року, але їх зміст не проаналізував, не дивлячись на те, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не узгоджуються з даними рапорту, а під час складання протоколу ОСОБА_1 заперечувала факт порушення ПДР України, про що зазначила в протоколі ("нічого не порушувала, з відеозаписом не ознайомлена, звукових сигналів ніхто не подавав, напрямок руху ніхто не змінював") (а.с.1).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що рухаючись 07 листопада 2020 року після 17 год по проспекту Правди, вона не здійснювала розвороту і не перетинала подвійну горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки, не порушували жодних ПДР України, що могло би спричинити створення аварійної обстановки. Вважала, що працівники поліції безпідставно звинуватили її у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з даними долученого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту старшого лейтенанта поліції батальйону 4 роти 4 УПП в м. Києві Заїки В.В. від 07 листопада 2020 року, в складі автопатруля 0707 разом із Кримінським В.В. , здійснюючи патрулювання по пр. Правди в напрямку ЖК «Варшавський» від вул. Вишгородська в м. Києві о 17 год 10 хв та проїжджаючи перехрестя проспектів Правди та Свободи на дозволяючий сигнал світлофора, вони помітили автомобіль сірого кольору «Хюндай» ( НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 , який виконував маневр розвороту в напрямку ЖК «Варшавський». Водій автомобіля не впевнився в маневрі або не побачив патрульний автомобіль, тому здійснював рух в його напрямку. Водій патрульного автомобіля різко змінив напрямок руху, а саме прийняв праворуч, при цьому подав звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення. Крім того, виконуючи маневр розвороту, водій ОСОБА_1 перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки (а.с.2).

Але наведені в рапорті відомості не узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, водночас, як слушно зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , інспектор поліції є зацікавленою особою, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Таким чином рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а інші докази на підтвердження викладених у протоколі обставин та спростування позиції ОСОБА_1 в провадженні відсутні.

Що стосується постанови інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти УПП в м. Києві Заїки В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №3398295 від 07 листопада 2020 року, відповідно до якої за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, то суддя місцевого суду не оцінював її як доказ у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 , водночас рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року ця постанова скасована, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито.

Враховуючи наведене, вважаю, що висновок судді в постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, не ґрунтується на належних та допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, та усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з урахуванням уточнення вимог під час апеляційного розгляду підлягає задоволенню, постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року, як така, що прийнята з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко