Справа № 199/8629/21
ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2021 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 та проживаючого у будинку АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1732 КУпАП, -

За участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.08.2021 близько 02.00 години за адресою АДРЕСА_2 вчинив конфлікт зі своєю тещею гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство, а саме : висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим спричинив психологічний збиток її здоров`ю, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що він за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2020 засуджений за ч.2 ст.309 КПК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки. Крім вказаного, ОСОБА_1 вказав на те, що наразі в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.28 ч.4 ст.190 КК України, відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, про те, він сплатив заставу та перебуває під заставою у сумі 168 160 гривень.

Щодо обставин справи, ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав з формальних підстав, та наголошував, що його теща гр. ОСОБА_2 забере заяву про вчинення відносно неї адміністративного правопорушення. У той же час, безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив те, що він дійсно висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 і її доньки, та 26.08.2021 близько 02.00 години побив вікна у будинку АДРЕСА_2 .

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила суду, що дійсно ОСОБА_1 у ніч з 25.08.2021 на 26.08.2021 у присутності її онука ОСОБА_3 , внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, почав бити вікна у домі та виражатися на її адресу нецензурною лайкою і погрожував розправою, через що вона і викликала поліцію. Крім того ОСОБА_2 додала, що вона хоче забрати написану нею заяву про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відносно неї.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 1732 КУпАП підтверджується наступними письмовими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ №854 від 15.09.2021;

-заявою про вчинене правопорушення від потерпілої ОСОБА_2 , яка прохала притягти її зятя ОСОБА_1 до відповідальності, за вчинене ним домашнє насильство, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та пошкодженням майна.

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які повністю співпадають з її показами у судовому засіданні;

-письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , у яких він дійсно підтвердив факт вчиненого ним конфлікту та виражання нецензурною лайкою, який мав місце 26.08.2021 року.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, наданими показами у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, його зухвалу поведінку до та після вчинення правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 1732 КУпАП у виді адміністративного арешту.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що як джерело права суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Оскільки рішенням Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо негайного виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді арешту, вважаю за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили, а строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що він у період іспитового строку за вчинення кримінального правопорушення (Справа № 203/1498/20 Провадження № 1-кп/0203/704/2020) та під час нового розгляду кримінального правопорушення (Справа № 199/8189/2014(1-кп/199/254/21), вчинив адміністративне правопорушення відносно особи похилого віку на очах у малолітньої дитини, визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості, - вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення виключно у виді адміністративного арешту.

Призначення ж більм м`якого виду адміністративного стягнення, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому більш м`який вид стягнення буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

На переконання судді, відсутні правові підстави для застосування вимог ст. 22 КУпАП, враховуючи обставини саме даної справи та безпосередньо особу ОСОБА_1 , сама ж по собі позиція потерпілої, судом врахована у сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Постанову звернути до виконання після набрання нею законної сили.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 , відраховувати з моменту його затримання.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду міста Дніпропетровська І.В. Щербина-Почтовик

05.11.2021