Справа № 522/2043/20
Провадження № 3/522/218/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Дерус А.В., за участю адвоката Нікітіної Г.Е., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 22.01.2020 року о 23 год. 22 хвилин, в м. Одесі по вул. Привокзальна, 2, керував автомобілем «Lexus IS 250», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався неодноразово, про причини своєї неявки суд не повідомив, що свідчить про затягування розгляду справи та уникнення відповідальності.

Адвокат Нікітіна Г.Е. в судовому засіданні заперечувала щодо винуватості ОСОБА_1 , посилаючись на наступне:

До протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 170438 було долучено відео № 001597, з якого було встановлено безпідставність зупинки транспортного засобу та складання постанови.

У постанові у графі «місце скоєння» зазначено, що він складений за адресою: м. Одеса Привокзальна площа, 2, проте із відео, яке долучено до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений за адресою: м. Одеса вул. Середньофонтанська між вулицею Піроговська та Італійським бульваром.

У постанові в якості часу скоєння правопорушення зазначено 22.01.2020 року 23:22, проте з відеозапису вбачається, що водій був зупинений 22.01.2020 року о 23:23.

Причиною зупинки транспортного засобу були брудні номерні знаки, внаслідок чого була складена Постанова інспектора Управління патрульної поліції в м. Одеській області Харченко Д.М. серія ЕАК № 2010817 від 23.01.2020 року відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із винесенням зазначеної постанови, представником ОСОБА_1 , адвокатом Нікітіною Г.Е. було подано позовну заяву про скасування даної постанови. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2020 року по справі № 522/3356/20 було відкрито провадження.

13.03.2020 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі до винесення рішення по справі № 522/3356/20, клопотання було задоволено та 09.04.2020 року провадження по справі було зупинено.

10.12.2020 року було винесено рішення по справі № 522/3356/20, визнано дії інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Харченко Д.М. щодо зупинки транспортного засобу та складання постанови ЕАК № 2010817 від 23.01.2020 року неправомірними та скасовано постанову інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Харченко Д.М. серії ЕАК № 2010817 від 23.01.2020 року.

Для того щоб виявити правопорушення, яке передбачено ст. 130 КУпАП, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

В даному випадку, рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/3356/20 встановлено безпідставність та незаконність зупинки автомобіля, а тому вважає незаконною подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева».

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному, Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не підписано співробітником поліції, а тому, можна прийти до висновку, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто у разі, якщо мала місце відмова водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, працівник поліції зобов`язаний був вказати про це у відповідному акті, однак такого акту матеріали адміністративного провадження не містять, що також свідчить про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на алкогольне сп`яніння на місці зупинки.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, ст. 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також слід вказати, що п.3.5 розділу Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Так, одним із важливих доказів для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є відеозапис з нагрудної камери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції.

Ознайомившись із диском із відеозаписом, який був долучений до протоколу вбачається, що на ньому міститься 7 відеофайлів, можна прийти до висновку, що співробітниками поліції було порушено правило безперервності відеофіксації.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що свідками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, вказані свідки не були свідками можливого правопорушення, скоєного ОСОБА_1 і не бачили, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вони були запрошені патрульними поліцейськими для залучення свідка при проходженні огляду на стан сп`яніння, про що вони й написали у поясненнях. У поясненнях вони зазначили, що їх було залучено о 23:50, проте як вбачається з протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем о 23:22.

Наведене свідчить, що працівники поліції при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, діяли не у відповідності до своїх повноважень, визначених законодавством.

Відсутність в матеріалах справи належним чином отриманих доказів на стан знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, які свідчили б про те, що в день складання протоколу, а саме 22.01.2020 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння, дають підстави вважати, що вина його у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджена.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи та переглянувши диск з відеозаписом правопорушення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 повністю доведена у даному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку є оглянутий диск з відеозаписом події, яким дійсно встановлена відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу ОБ № 170438 від 22.01.2020 р. про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22.01.2020 року, диском з відеозаписом правопорушення.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Отже, дії ОСОБА_1 підлягають відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року, яким визнано дії інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Харченко Д.М. щодо зупинки транспортного засобу та складання постанови ЕАК № 2010817 від 23.01.2020 року неправомірними та скасовано постанову, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 221, 245, 268, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в прибуток держави з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, згідно Закону України «Про судовий збір».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя

05.01.2021