ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9057/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 року приблизно о 22 год. 30 хв. біля буд. №7-г по вул. Здолбунівській в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, блідність шкірного покриву на обличчі, виражене тремтіння пальців рук.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно 26.08.2021 р. о 22-30 год. по вул. Здолбунівській, 7-г був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його у вживанні наркотичних засобів та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та в супроводі поліцейських проїхав до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння. З результатами цього огляду він не згоден, оскільки не вживав наркотичних засобів, на підтвердження чого надав до суду медичний висновок за наслідками обстеження 29.10.2021 р., в ході якого у нього в крові не було виявлено наркотичних речовин. Припускав, що 26.08.2021 р. в ході огляду було помилково встановлено наявність у нього наркотичних речовин, оскільки за тиждень до події він отримав щеплення від коронавірусу та приймав жарознижуючі препарати, які вплинули на результат огляду.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол ААБ № 220521 від 26.08.2021 р., /а.с.1/, висновок медичного закладу /а.с.2 /, компакт-диск з відеозаписом /а.с.3/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Обговорюючи позицію ОСОБА_1 , який стверджував, що не приймав наркотичні засоби, а результат дослідження ймовірно був викликаний вживанням жарознижуючих засобів після щеплення, суд ураховує, що ці припущення водія не підтверджені належними доказами, а висновок щодо медичного огляду, який встановив наявність у водія в крові саме наркотичного засобу, на цей час водієм не спростований. Що стосується наданих водієм результатів лабораторних досліджень від 29.10.2021 р., суд не може визнати цей документ належним доказом відсутності в діях ОСОБА_1 невідповідностей п. 2.9а ПДР України, оскільки обстеження було проведено через два місяці після зупинки транспортного засобу, а тому ці результати не можуть свідчити, що ОСОБА_1 в день зупинення транспортного засобу перебував в тверезому стані.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв