06.01.21
Справа №635/7374/20
Провадження № 3/635/2898/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Березовська І.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 130381 від 23 жовтня 2020 року, 23 жовтня 2020 року о 03 годині 30 хвилин на автодорозі М-18, 24 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі КНП «ХОР ОНД» в м. Харкові, вул. Шевченко, 26, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому пояснив, що 23 жовтня 2020 року зустрівся з ОСОБА_2 , яка запропонувала йому поїхати до м. Харкова на належному їй автомобілі, на що він погодився. За кермом була ОСОБА_2 . Він та батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 сиділи на задньому пасажирському сидінні. По дорозі до м. Харкова вони зупинилися на узбіччі. В цей час до них під`їхав екіпаж патрульної поліції. Поліцейський підійшов до автомобіля та попросив його пред`явити водійське посвідчення та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, аргументуючи це тим, що бачив як він переліз з сидіння водія на заднє пасажирське сидіння, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Проте такого відеозапису поліцейський йому не показав. Він повідомив поліцейського, що автомобілем не керував, а тому відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager. Після цього відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, однак пояснив, що автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння не керував, автомобілем керувала ОСОБА_2 , він перебував на задньому пасажирському сидінні.

Такі пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та жодним чином не спростовані дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, в тому числі відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 23 жовтня 2020 року зустрілася з ОСОБА_1 та запропонувала йому поїхати до м. Харкова на належному їй автомобілі, на що він погодився. Вона була за кермом. ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_3 сиділи на задньому пасажирському сидінні. По дорозі до м. Харкова вона зупинилася на узбіччі та вийшла із автомобіля по малій нужді. В цей час до них під`їхав екіпаж патрульної поліції. Побачивши поліцію, вона повернулася до автомобіля. Коли поліцейські почали пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, вона повідомила поліцейських, що автомобілем керувала саме вона, проте поліцейські склали протокол на ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 23 жовтня 2020 року автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керувала її донька ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні.

Під час судового засідання судом був оглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що він не містить жодних даних щодо зупинення працівниками поліції автомобіля ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 .

Водночас на відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він автомобілем не керував, що підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, також не містять жодних відомостей щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначені свідки лише посвідчили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі.

При цьому слід зазначити, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та відеозапис не містить зафіксованої відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я,що свідчить про те , що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, будь-яких відомостей щодо виконання ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року функцій водія в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Надаючи аналіз поясненням ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд зазначає, що вони були послідовними, повністю узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з відеозаписом з нагрудних камер поліцейського та жодним чином не спростовуються матеріалами справи.

Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами і доповненнями, відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під

час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а також сукупність досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.В.Березовська