П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Семенова Ю.О., справу про адміністративне правопорушення, яка згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 передана до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: Ужгородська міська рада управління муніципальної варти,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518314 26.08.2021 о 11год.10год. на М-06 Київ-Чоп 748 км+500м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 748км+500м при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Opel combo д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.14.6 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що виконував маневр обгону переконавшись у його безпечності, завершуючи його та повертаючись на свою смугу руху відчув удар у правий передній бік (колесо). Припускає, що водій іншого автомобіля, який був учасником ДТП, не дотримався бокового інтервалу та зробив маневр вліво, не пересвідчившись у його безпечності, що підтверджується і характером ушкоджень його автомобіля (задній лівий бік).

Також у письмових поясненнях ОСОБА_1 додатково зазначає, що на його думку саме водій ОСОБА_2 є винним у ДТП. Так згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_2 вбачається, що 26.08.2021 року їдучи трасою Київ-Чоп за 20 км перед Мукачевим, він відчув удар в задню частину автомобіля Опель-Комбо, яким керував і побачив Фольксваген-Пасат, що обігнав його автомобіль і в нього пошкоджене праве переднє колесо. Як пояснив гр. ОСОБА_2 , він ще трохи проїхав і зупинився. Пасат зупинився за 200м перед його авто.

Відносно гр. ОСОБА_2 також було складено аналогічний протокол за ст. 124 КУпАП за фактом вищеописаних обставин ДТП. Однак, постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2021 року у справі №303/6900/21 направлено за підсудністю адміністративний протокол серії ДПР18 №295002 з матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 , за ст.124 КУпАП до Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Однак, справу не було направлено по сьогоднішній день.

У підтвердження викладеної позиції щодо ДТП та ознак вини гр. ОСОБА_2 . ОСОБА_1 надано фотознімки з місця ДТП та CD-R диск з відео з місця даної ДТП. За наведених обставин вважає, що у даній дорожній ситуації саме гр. ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що стало наслідком пошкодження транспортних засобів.

Не дивлячись на те, що вина гр. ОСОБА_2 була очевидна вже під час оформлення ДТП, працівниками УПП не було вжито достатньо заходів щодо збору інших доказів вчинення правопорушення - наприклад свідків даного правопорушення, яких не встановлено та не опитано, здійснення фото або відео фіксації правопорушення. Самі ж по собі висловлювання гр. ОСОБА_2 не можуть бути єдиним доказом на підтвердження невинуватості останнього у порушенні Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.3.2 б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1 ПДР).

Відповідно до п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пункт 1.4 ПДР України визначає, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до п.14.6. ПДР обгін заборонено:

а) на перехресті;

б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;

д) у тунелях;

е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;

є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Водієві ОСОБА_1 , як і іншому учаснику ДТП водію ОСОБА_2 , інкримінується порушення п.14.6 ПДР, разом з тим, у протоколах про адміністративне правопорушення складеного як відносно ОСОБА_1 так і відносно ОСОБА_2 не зазначено якою саме була заборона обгону для кожного з них.

З дослідженого відеозапису зробленого ОСОБА_1 на мобільний телефон та який долучено до матералів справи, фотоматеріалів, схеми місця ДТП на яких зафіксоване місце ДТП, , пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 встановлено характер ушкоджень транспортних засобів.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №295002 складеного у відношенні ОСОБА_3 встановлено, що дії останнього кваліфіковано за ст.124 КУпАП за порушення вимог п.п.14.6 та додатково за п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» також активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) ЄСПЛ зазначив, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, а саме, відео, фотозніки, протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518314 від 26.08.2021 та №295002 від 26.08.2021, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Отже, суд приходить до висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та те, що саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, не доведена і не підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП.

Таким чином, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є недоведеною.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1 , 283, 284, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник