Провадження № 3/522/9239/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., секретар судового засідання Свічар О.О., за участі особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Трубецької М.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 2-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Брусилів, Житомирської області, громадянин України, тимчасово не працює, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 008482, 22 червня 2021 року о 01 годині 40 хвилини у м. Одесі, по вул. Генуезькій 24-А/2, керував транспортним засобом мотоциклом марки Honda NTV650, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосування приладу Alkotest 6810, чим порушив п.п. 2.9а Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину заперечив та пояснив, що він не знаходився за кермом. Він котив мотоцикл, щоб залишити його поруч із відділенням поліції. Після цього підійшли поліцейські та вказали на необхідність пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що справді за вказаних обставин він разом зі ОСОБА_1 розпивали алкогольні напої, та щоб більше не сідати за кермо вирішили перекотити мотоцикл до відділення поліції. Ніхто транспортним засобом не керував. В подальшому підійшли працівники поліції та склали протокол.

Адвокат просила закрити провадження по справі, так як під час складення протоколу допущені суттєві порушення, а саме: в протоколі не зазначені підстави для проведення огляду, та його результат. Не забезпечено та не роз`яснено можливість пройти огляд в медичній установі. Під час проведення цього огляду застосовано спецзасіб, який н входить до переліку дозволених.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, заслухавши пояснення особи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські справді не зазначили ознаки алкогольного сп`яніння, які на їх думку мали місце у ОСОБА_1 .

До заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення в тому числі відноситься в тому числі відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими, морськими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає право дійти висновку, що проведення огляду з метою встановлення ознак сп`яніння можливий тільки у разі якщо особа по-перше: керувала транспортним засобом, а по-друге: має кілька ознак, вказаних в Інструкції.

Із долучених відеозаписів суддя не може встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як найперший відеозапис розпочинається о 01:48 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 разом з поліцейським та іншою особою спілкуються між собою.

У акті огляду на стан сп`яніння поліцейський вказав про те, що у особи був запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, однак остання ознака не вказана в Інструкції, а тому не може бути підставою для проведення огляду.

Вказана обставина на думку судді є суттєвою, адже для проведення огляду є важливим дотримання усіх формальностей, в тому числі, встановлення підстав для його проведення. У Законі та в Інструкції зазначено про те, що поліцейським повинні бути виявлені ознаки сп`яніння, тобто більш ніж одна така ознака.

За викладених обставин, не забезпечення можливості проведення огляду в умовах медичної установи, а і навіть не роз`яснення такої можливості, є порушенням встановленого законом порядку здійснення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Не одноразово судом було зазначено про те, що при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення за ознаками ст 130 КУпАП є важливим дотримання порядку встановленого законом, а недбале ставлення при складанні протоколу може мати наслідком визнання його недопустимим доказом. Такі висновки суду відповідають загальним принципам судового провадження, а також практиці Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, що теж є джерелом права.

Так, у відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст.7 КПК України) та ст.9 КПК «Законність» і рішення суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер».

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Пленум Верховного Суду України звернув увагу суддів у п. 24 Постанови від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, поліцейськими не доведено того факту, що ОСОБА_1 справді керував транспортним засобом, так як мотоцикл просто знаходився поруч із особами, відеозаписів, із яких би можна було зробити висновок, що справді вказаний транспортний засіб рухався у будь-якому напрямку, до суду не надано. Крім цього, суддя вважає, що огляд проведений поліцейськими із порушеннями вимог, детальні висновки та мотиви чого наведені вище.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вище наведеного, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 130,245,247ч.1 п.1,251,284,294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Попревич В.М.