САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1053/21
Провадження №3/726/697/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 113836 від 21.06.2021 року вказано, що 21.06.2021 року близько 01 години 18 хвилин, у м Чернівці по вул Хотинській, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудного відео реєстратора працівників поліції. На відеозаписі відображено, як працівники поліції знаходяться у службовому автомобілі із вимкненими проблисковими маячками та світлом фар. Попереду їхнього автомобіля знаходиться автомобіль «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 . Зі слів працівників поліції автомобіль не рухався. Працівники поліції, зупинившись позаду від нього почали очікувати початку руху вказаного транспортного засобу. Один із працівників поліції помітив, що у автомобіля «ВАЗ» увімкнулось світло фар та згодом увімкнувся двигун, про що він сказав своєму напарнику. Після цього, працівники поліції вийшли із службового автомобіля та направились до автомобілю «ВАЗ». На відеозаписі не зафіксовано рух вказаного автомобіля чи керування ним ОСОБА_1 а також не чутно звуку увімкненого двигуна. Підійшовши до передніх дверцят водія, ОСОБА_1 , який сидів на сидінні водія було повідомлено, що на службовий планшет працівників поліції надійшло повідомлення, у якому зазначається, що водій автомобіля «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 можливо керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній визнав, що вживав алкогольні напої, однак пояснив, що не керував автомобілем, не рухався на ньому, а просто сидів на місці водія, а тому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Після цього працівниками поліції було складено відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших відомостей на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем у матеріалах справи не міститься.

Враховуючи викладене, існують обґрунтовані сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Невідємною частиною складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є суб`єкт правопорушення, тобто водій транспортного засобу, який вчинив дію чи бездіяльність, за що наступає адміністративна відповідальність. За відсутності доведеності належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто перебування його у статусі водія, не може бути констатовано, про те, що він є суб`єктом правопорушення. Як наслідок, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, за умов невиконання посадовою особою УПП в Чернівецькій області вимог нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортних правопорушень, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини ОСОБА_1 , які трактуються на користь останнього та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев