Справа №583/3259/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 33/816/467/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря Могиленець А.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сідько С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сідько С. І. на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами за те, що він 14.08.2021 о 19 год. по вул. Центральній в с. Куземин, Охтирського району Сумської області, керував транспортним засобом Дельта без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Сідько С. І., подала апеляційну скаргу, в якій просила визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання апеляційної скарги, скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року, закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт в обґрунтування своїх вимог вказувала, що постанова суду першої інстанції винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, з суттєвим порушенням норм КУпАП, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, апелянт наголошувала, що судом було прийнято рішення про винуватість ОСОБА_2 без будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказувала, що судом першої інстанції як доказ винуватості ОСОБА_2 вказано протокол про адміністративне правопорушення, але даний протокол направлений до суду без дотримання вимог ст..256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376.

Зазначала, що у протоколі про адміністративне правопорушення при його складанні, зокрема:

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол наявні скорочення;

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу не зазначено повністю серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав;

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - не зазначена точна суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) (абзац 6);

- у графі «до протоколу додається» - зазначено «пояснення». Пояснення свідків та відеозапис не зазначено. Інформацію, яка дає можливість ідентифікувати та перевірити на відповідність вимогам Закону відеозапису, який досліджувався в ході судового розгляду справи, не зазначено в протоколі. При цьому не зазначено, яким саме технічним приладом здійснювалась відео фіксація, не вказано реквізити носія відеодоказу, Положеннями п.1 розділу VІІ Інструкції № 1395 передбачено доручення показань засобів фото- та/або відео спостереження, такого доказу як «відеозапис» Інструкція не містить.

Вважала, що з огляду на вказані недоліки протоколу, суд мав повернути вказані матеріали для усунення недоліків, і посилання в оскаржуваній постанові на протокол про адміністративне правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Зазначала, що докази, на які посилається суд не є належними та допустимими та такими, що не доводять факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення, а саме:

- на відеозаписі зафіксовано момент складання протоколу без присутності свідків, відсутні свідки які залучені для проведення процесуальної дії;

- не зазначено в протоколі, яким саме технічним засобом здійснювалась відео фіксація;

- в протоколі в графі додатки не вказано носій, на якому додається відеозапис;

- з даного відео неможливо повністю ідентифікувати особу, яка складає протокол;

- частина відео відсутня, запис не є безперервним;

- інспектор не надав до суду оригінал відеозапису, а лише копію на оптичному диску, який відповідно до закону не підпадає під визначення електронного доказу, оскільки не підписаний електронним цифровим підписом і не є допустимим доказом в розумінні ст..74 КАС України.

Вказувала, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, що ОСОБА_2 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Зазначала, що враховуючи вищевикладене, під час судового розгляду не встановлено доказів, що ОСОБА_2 керував у зазначений у протоколі день та час транспортним засобом, маючи ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також доказів факту його відмови у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на пропозицію працівників поліції пройти такий огляд.

Вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений відносно ОСОБА_2 з грубими порушеннями вимог чинного законодавства та Інструкцій.

Зазначала, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до неправильного ухвалення рішення.

Вказувала, що оскільки апелянт не був присутній під час проголошення оскаржуваної постанови, так як перебував за межами Сумської області, постанову було вручено батькові апелянта, який не повідомив про отримання оскаржуваного документа. Фактично, лише 21.09.2021 року, через свого представника, адвоката Сідько С.І., Марущак В.Ю. мав змогу отримати копії матеріалів та ознайомитися з ними, що і стало причиною пропущення процесуального строку для оскарження постанови, які є поважними і такими, що не залежали від волі апелянта.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката - Сідько С.І., яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання апеляційної скарги, скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року, закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2021 року в судовому засіданні ОСОБА_2 дійсно не був присутній, копія постанови суду йому була направлена 31 серпня 2021 року, 04 вересня 2021 року батько ОСОБА_2 отримав копію судового рішення (а.с. 13), 21.09.2021 року копію постанови отримала адвокат Сідько С.І., а 04 жовтня 2021 року оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 20).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року, яку захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Сідько С.І. просила скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити за відсутності події і складу правопорушення, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно положення ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності між іншого, має право заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має що найменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що у визначену дату судового розгляду 31.08.2021 року до суду першої інстанції ОСОБА_2 не з`явився, в той же день суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Соколова Н.О. розглянула справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесла постанову, якою притягла останнього до адміністративної відповідальності (а.с. 11). При цьому будь які відомості, про теЮ що ОСОБА_2 був належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в матеріалах відсутні.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд такі висновки суду першої інстанції вважає передчасними, оскільки враховує, що протокол відносно ОСОБА_2 було складено 14.08.2021 року, а тому, з урахуванням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення на особу адміністративного стягнення у разі доведення його вини у вчиненому, кінцевою датою накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення є 14.11.2021 року, тобто в суду фактично було більше двох місяців процесуальних строків для забезпечення повного та об`єктивного розгляду матеріалів даної справи, що ним виконано не було.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта в частині порушення права ОСОБА_2 на захист судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення , і як наслідок, ухвалення судом незаконного рішення, яке за вказаних обставин (порушення права особи на захист) підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до п.8 ст.294 КУпАп за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову і прийняти нову постанову.

Тому, вирішуючи питання про постановлення нової постанови апеляційний суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173302 від 14.08.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний особою, яка його склала;

- поясненнями ОСОБА_2 ;

- керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується дослідженим відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 підтверджує, що керував транспортним засобом після того, як випив 0,5 л. пива та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені докази в своїй сукупності, попри твердження апелянтів, підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянтів про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з порушеннями, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, то з ними суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються дослідженим апеляційним судом протоколом, який вимогам ст. 256 КУпАП відповідає.

Щодо доводів апелянта про те, що докази, на які посилається суд не є належними, допустимими та такими, що не доводять факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення, то по перше оскаржувана апелянтом постанова, апеляційним судом скасована, а при постановленні нової, суд апеляційної інстанції долучене до матеріалів справи відео дослідив в повному обсязі і його зміст в деталях виклав вище, по друге, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, зокрема відеозаписом, де чітко видно, як ОСОБА_2 підтверджує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

З цих же підстав - скасування постанови суду першої інстанції та постановлення апеляційним судом нової, суд апеляційної інстанції не може визнати підставою для звільнення від відповідальності ОСОБА_2 твердження апелянта про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_2 від подальшого керування авто поліція не відсторонювала, то до них апеляційний суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються матеріалами відео.

Також слід визнати безпідставними і доводи апелянтів про те, що під час судового розгляду не встановлено доказів, що ОСОБА_2 керував у зазначений у протоколі день та час транспортним засобом, маючи ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також доказів факту його відмови у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на пропозицію працівників поліції пройти такий огляд, оскільки вона пояснюється відмовою ОСОБА_2 від проходження такого огляду та дослідженим відеозаписом.

Апеляційний суд, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини, вважає, що ОСОБА_2 як водій т/з порушив вимоги п. 2.5 ПДР і відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому після скасування постанови судді суду першої інстанції останнього необхідно визнати винним у вчиненні цього правопорушення та накласти стягнення, установлене санкцією цієї норми закону, а також стягнути одночасно на користь держави судовий збір з урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокату Сідько С. І. строк на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сідько С. І. задовольнити частково.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2021 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, скасувати у зв`язку з порушенням суддею суду першої інстанції норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами (населений пункт : Сумська область/м. Суми, отримувач : ГУК Сум. обл./Сумська обл./, код отримувача : 37970404, Банк отримувача : Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0018001, код класифікації доходів бюджету : 21081300, найменування податку : Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (населений пункт м. Київ, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування податку: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.