Справа № 365/483/21 Номер провадження: 3/365/157/21
ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2021 року смт. Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області ХИЖНИЙ Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративні правопорушення за адміністративними матеріалами, які надійшли від Відділення поліції № 2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, місце роботи не повідомив, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

09.09.2021 року о 21 год. 06 хв. в с. Любомирівка по вул. Поштова поблизу будинку № 13, водій ОСОБА_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Згурівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 65299487 від 18.06.2021 року, керував автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Він же, 09.09.2021 року о 21 год. 06 хв. в с. Любомирівка по вул. Поштова поблизу будинку № 13, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився на відео портативного відеореєстратора, чим водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року у справі № 544/245/21, ОСОБА_2 притягувався до адміністративної за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було вчинено ОСОБА_2 11 лютого 2021 року (довідка - а.с.9, копія постанови а.с.7).

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Він же, 09.09.2021 року о 21 год. 06 хв. в с. Любомирівка по вул. Поштова поблизу будинку № 13, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_2 та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої, а саме пиво «Балтика-7» об`ємом 0,5 л, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку чи до прийняття рішення про звільнення від такого огляду.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 підлягають об`єднанню в одне провадження та об`єднаній справі слід визначити № 365/483/21, провадження № 3/365/157/21.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 повторно не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (розписки а.с.16,36,56, рекомендоване повідомлення а.с.60).

На підставі ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його присутність під час розгляду не є обов`язковою.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення ДПР 18 № 182036 та ДПР № 182035, суддя приходить до висновку про недопустимість одночасної кваліфікації в даному випадку дій особи за ч. 2 ст. 130 та за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки інкриміновані дії мали місце в один і той самий час та подвійне притягнення до адміністративної відповідальності є неприпустимим. В даному випадку дії особи підлягають кваліфікації саме за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 слід закрита за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, провадження за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182035, ДПР18 № 182044 (а.с.26, 45), постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами (а.с.49-50), відеозаписом події з портативного реєстратора (а.с.28).

ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (довідка а.с.30). Посвідчення водія в порядку ст. 265-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не вилучалось, оскільки на підставі постанови судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року у справі № 544/245/21, ОСОБА_2 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік (протокол а.с.26, копія постанови судді а.с.7).

В судовому засіданні було встановлено, що дані правопорушення було вчинені ОСОБА_2 , який винен в їх вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з правопорушника ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмір 454,00 грн.

на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1,126,130,245,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ