Провадження № 3/127/6455/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Ковінько», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 24.07.2021 року о 10 годині 42 хвилин в м. Вінниці по вул. Ватутіна, 46, керував транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності лікаря нарколога, висновок № 1800, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав та суду повідомив, що в день складення протоколу керував автомобілем, їхав до доньки в село, яка захворіла. По вул. Ватутіна його зупинили працівники поліції. Поліцейські, вказавши на наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати в медичний заклад. Зазначив, що руки дійсно тремтіли від хвилювання, а очі червоні, оскільки перед тим прийшов з роботи після нічної зміни. Він погодився пройти огляд та поїхав до експертної установи, проте протягом 2 годин він не зміг здати зразки сечі для аналізу. Зазначив, що жодних дій (пиття, прийом сечогінних ліків) для проходження огляду не вживав. Також повідомив суд, що проблем із сечовивідною системою у нього немає, захворювання відсутні. Після складення протоколу йому роз`яснили, що можна самому звернутися в медичний заклад для проходження освідування. Проте коштів для цього у нього із собою не було, а тому він поїхав за дитиною в село. Після цього, взявши із собою 500 гривень, повернувся до медичного закладу для проходження огляду. Проте, там йому повідомили, що він запізно прийшов, оскільки пройшло дві години.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Книжник Я.В. просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 під час перебування в медичному закладі вживав усіх заходів для здачі аналізу, воду йому поліцейські не пропонували. Крім цього наголосив, що згідно Інструкції є альтернативний спосіб пройти освідування, шляхом забору крові, проте в медичному закладі, незважаючи на неможливість ОСОБА_1 здати зразки сечі, не запропонували цього.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 403181 від 24.07.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 24.07.2021 року о 10 годині 42 хвилин в м. Вінниці по вул. Ватутіна, 46, керував транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності лікаря нарколога, висновок № 1800.

Вказані в протоколі обставини узгоджуються із рапортом працівника поліції від 24.07.2021 року.

З висновку медичного огляду № 1800 від 24.07.2021 року судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме від здачі аналізу сечі на мультитест.

Згідно долученої до протоколу довідки, ОСОБА_1 поточного року до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції АВ00045 вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2021 року під час керування транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Після цього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду на що останній погодився. В медичному закладі в період часу з 11:11 години по 12:30 годину ОСОБА_1 була надана можливість здати зразки сечі для проведення аналізу. Проте, вказане ОСОБА_1 не зробив, пояснивши, що фізіологічного бажання пов`язаного із сечовипусканням у нього немає. В результаті вказаного, о 13:02 годині працівники поліції розпочали процедуру складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши зазначені докази суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 24.07.2021 року керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, що підтверджено змістом протоколу, відеозаписом та поясненнями самого ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису судом встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.

Наявність вказаних ознак в судовому засіданні підтвердив і сам ОСОБА_1 , зазначивши, що руки в нього дійсно тремтіли від хвилювання, а очі були червоні, оскільки він був після роботи.

Враховуючи сукупність вказаних доказів, які підтверджують наявність ознак наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що працівники поліції мали підстави вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння та направити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підтвердженням проходженням огляду є відповідний висновок медичного огляду. Так, п. 15 Інструкції №1452/735 встановлено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Разом з тим, у вказаному випадку зазначеним висновком медичного огляду № 1800 від 24.07.2021 року зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином в справі відсутній доказ того, що ОСОБА_1 виконав вимоги п. 2. 5 ПДР та пройшов в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт відмови підтверджений в судовому засіданні сукупністю доказів, а саме: самим порушником ОСОБА_1 , який вказав, що дійсно в лікувальному закладі відмовився від проходження огляду, оскільки не зміг надати зразки сечі для аналізу, вказане також беззаперечно підтверджено і відеозаписом на якому міститься запис подій у приміщені диспансеру в кабінеті лікаря, відповідно до якого ОСОБА_1 власноруч складає письмову відмову від проходження огляду на стан сп`яніння із вказівкою про неможливість надати зразки сечі на аналіз, висновком медичного огляду № 1800 від 24.07.2021 року, яким зафіксовано відмову.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній своєю бездіяльністю фактично відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і вказана відмова була наслідком вільного та усвідомленого волевиявлення ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що лікар в медичному закладі, надаючи можливість ОСОБА_1 здати аналіз сечі, діяв відповідно до вимог п.12 Інструкції №1452/735, оскільки п.13 вказаної Інструкції передбачає можливість проведення забору крові, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У вказаному випадку об`єктивних підстав стверджувати, що зразки сечі були неможливо отримати відсутні.

Судом не встановлено жодної об`єктивної неможливості надати ОСОБА_1 зразки сечі для дослідження, оскільки останній в судовому засіданні повідомив про відсутність у нього будь-яких проблем із сечовивідною системою, відсутність жодних захворювань. Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для надання зразку сечі, в хворобливому або безпорадному стані не перебував, а усвідомлено після роз`яснення наслідків такої поведінки склав письмову відмову від проходження огляду, що в свою чергу унеможливлювало будь-які примусові медичні втручання ( примусовий забір крові тощо).

Суд зазначає, що будь-яке медичне втручання ( в тому числі і примусове відібрання зразків сечі і крові) щодо особи, яка не перебуває у безпорадному стані та не може внаслідок вказаного стану надати згоду на це, має проводитись виключно на підставі усвідомленої згоди особи. Будь-яке медичне втручання без згоди особи є примусовим.

Примусове медичне втручання, навіть якщо і незначне, вважається втручанням у право гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на повагу до приватного і сімейного життя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 склав письмову відмову від проходження огляду, що виключало можливість отримання будь-яких зразків в примусовому порядку.

Стверджувати, як про це зазначає захист, що отримання зразків було саме обов`язком лікаря, який не запропонував здати інші аналізи чи поліцейських, які вказаного також не зробили, жодних законних підстав не має, оскільки повноваження вказаних осіб зводяться лише до вимоги пройти огляд, який проходиться особою добровільно і за її згодою.

При наявності відмови особи (в даному випадку письмова відмова) будь-які дії з її примушування є незаконними.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Працівники поліції діяли у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, а саме здійснювали безперервну відеозйомку, що виключає необхідність залучення свідків під час фіксації відмови водія від проходження медичного огляду.

Таким чином, відсутність результатів огляду, зафіксованих у відповідному акті є свідченням його не проходження і, відповідно, є порушенням ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: