Провадження № 3/592/2786/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в АТП 1054, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 220392 від 22.10.2021 за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 22.10.2021 о 07 год. 20 хв. рухаючись за маршрутом № 10, а саме в м. Суми по вул. Горького, 21, керуючи транспортним засобом Рута 25, номерний знак НОМЕР_2 , здійснював регулярне перевезення пасажирів на міському маршруті в кількості 25 осіб, що перевищувала кількість міць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу (у реєстраційних документах на цей транспортний засіб визначено 20 місць для сидіння), чим порушив вимоги підпункту 8 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він вийшов на роботу після того, як у нього померла дружина, у нього на утримання перебуває двоє неповнолітніх дітей. В салоні автобусу стояли люди, але він нічого не міг зробити, бо люди обурювались та кричали щоб він їх віз.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Частина 1 статті 44 3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 8 пункту 2-2 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який ставиться за провину ОСОБА_1 передбачено, що з 17.06.2021 на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу Рута 25, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кількість місць для сидіння з водієм становить 20 шт.

До протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом даного розгляду долучено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відтворивши відеозапис у судовому засіданні, з`ясовано, що на ньому зафіксовано, як маршрутне таксі зупинилось на зупинці громадського транспорту. З салону вийшло декілька пасажирів, після чого до салону зайшла поліцейська та повідомила, що кількість пасажирів перевищувала кількість місць для сидіння. На відеозаписі зафіксовано, що в салоні маршрутного таксі перебувають пасажири, однак яка їх кількість та чи перевищує вона кількість місць для сидіння, з урахуванням тих хто вийшов з салону, встановити неможливо.

Отже, яка кількість пасажирів перебувала у салоні маршрутного таксі, як до моменту виходу з салону і скільки їх залишилось після виходу з салону, з наданих доказів встановити не можливо, як і не можливо встановити чи перевищувала кількість пасажирів кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу не долучено, а відтак під час розгляду протоколу - не встановлено.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап