ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7759/19 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю. Ю.
Провадження № 33/818/727/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_3 , 1964 року народження, громадянина України, мешканця м. Харкова, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності

В постанові зазначено, що до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 024620 від 08.12.2019 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року скасувати та винести нову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.. 38 КУпАП.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги, повідомлений належним чином.

27 жовтня 2021 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , в якій він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Крім того, 03 листопада 2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268, 269 та 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без його участі та без участі ОСОБА_3 в межах поданої ним апеляційної скарги та за наявними у справі відомостями.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд першої інстанції закривши провадження у справі, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не встановив вини особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_3 підтверджується доказами, які є наявними в матеріалах справи, а саме.

Зокрема, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_3 здійснив виїзд на зустрічну трамвайну колію, сталось зіткнення з іншим автомобілем, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Належить взяти до уваги і те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_3 не оскаржувалися, в тому числі, шляхом подання скарги до керівництва працівників поліції, або в порядку, передбаченому чинним КАС України, або в порядку, передбаченому чинним КПК України.

Поряд з цим, відповідно до повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області (арк. 79), ОСОБА_3 викликався до УПП в Харківській області для складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ПДР України за ст. 124 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції було зазначено, що ОСОБА_3 не з`явився до УПП в Харківській області, що узгоджується з вимогами ст. 256 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також відсутність скарг ОСОБА_3 на дії працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушень чинного законодавства з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до відомостей схеми місця ДТП (арк. 3) вбачається, що зіткнення автомобілів відбулось на проміжку проїжджої частини, яке розташоване між трамвайними коліями безпосередньо на перехресті вул. Гольдберівській та вул. Грековської.

Ці відомості узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , які він надавав працівникам поліції безпосередньо після зіткнення автомобілів.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 4), останній намагався здійснити поворот ліворуч з вул. Гольдберовської на вул. Грековську. Під час виконання цього маневру автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснив зіткнення з його автомобілем на трамвайних коліях.

Поряд з цим відповідно до відомостей постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року (арк.38-39), яка 05.05.2020 року набрала законної сили, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 11.9 ПДР України, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Крім того, відповідно до вимог підпункту «А» п. 14.6 ПДР України, обгін заборонений на перехресті.

Відповідно до відомостей схеми місця ДТП, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 отримав пошкодження: зігнута задня та передня двері з правого боку.

Відповідно до відомостей цієї ж схеми, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження:зігнуте крило переднє з лівого боку, розбита передня фара, розбитий передній бампер, розбитий ліхтар повороту.

Оскільки контактування автомобілів відбулось на проміжку між трамвайними коліями та враховуючи завдані цією ДТП пошкодження автомобілів, об`єктивно вбачається, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем, намагаючись здійснити обгін на перехресті, допустив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив, в тому числі, п. 11.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також вимоги п.1.4 ПДР України, водій ОСОБА_1 мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила, а тому не розраховував, що ОСОБА_3 буде їх порушувати, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Крім того, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 здійснив дорожньо-транспортну пригоду 31.10.2019 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 08.12.2020 року.

Тобто на момент апеляційного розгляду цієї справи закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні ДТП.

Отже, в частині вирішення питання встановлення наявності в діях ОСОБА_3 провини при закриття провадження у справі, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з положень ст. 280 КУпАП, згідно вимог якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, в апеляційний суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков