Справа № 132/3556/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.11.2021 м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Гайсинського районного УП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області з Гайсинського районного УП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії № ВАБ 365357 від 22.10.2021р., складеним відносно ОСОБА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021р., вказаний адміністративний матеріал переданий на розгляд судді Ставнійчук С.В.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 22.10.2021 року близько 01 год 06 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля медичного гуртожитку по вул.Б.Хмельницького,46А, розв`язав бійку внаслідок чого пошкодилось скло вікна медичного гуртожитку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Згідно з доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами: рапорту працівника поліції від 22.10.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 місцем вчинення адміністративного правопорушення є м.Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, вул. Богдана Хмельницького, 46А.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина 2 ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004р. № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи про адміністративне правопорушення не врегульоване.

В рішенні Ради суддів України № 34 від 08.06.2017р. роз`яснено, що при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають окремі питання, до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про зміну територіальної підсудності справи, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

За ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, Вінницький апеляційний суд не вирішував питання про зміну підсудності матеріалу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №365357 від 22.10.2021р., складеним відносно ОСОБА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за Калинівським районним судом Вінницької області.

Таким чином, законодавець виключив можливість застосування альтернативної підсудності справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП, розглядається виключно за місцем його вчинення.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що місцем вчинення правовпорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопоуршення від 22.10.2021 серії ВАБ №365357 є територія, підсудна Калинівському районному суду Вінницької області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено в статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978р. у справі «Zandv.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ст.8 цього ж Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначенні законом.

Згідно ч.1 ст.56 цього ж Закону, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотримання засад і правил судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи, що дана справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП не підсудна Калинівському суду Вінницької області, суд вважає за необхідне повернути матеріали справи до Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для направлення до належного суду за місцем вчинення правопорушення, для розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 7, 276 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 365357 від 22.10.2021р., складеним відносно ОСОБА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП повернути до Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, для належного оформлення та направлення на розгляд відповідного суду, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення згідно із ст. 276 КУпАП.

Копію цієї ухвали, одночасно із матеріалами справи, невідкладно направити на адресу Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області - для виконання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В.Ставнійчук