Справа № 324/1524/21
Провадження № 3/324/716/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ААБ №251387 від 05 вересня 2021 року, складений поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції Демиденком О.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначено, що 05 вересня 2021 року о 01 годині 00 хвилин по вул.Шевченко в м.Гуляйполе Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ІЖ 21251 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6810 прилад 0710, що підтверджується тестом №813 від 05 вересня 2021 року, висновок якого становить 0,58%о, чим порушив п.2.9 ПДР.

У судове засідання особа, відносно якої складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в Пологівському районному суді Запорізької області за місцем його фактичного проживання без його участі, зазначив, що подане його захисником адвокатом Богданом В.М. клопотання про закриття провадження у справі підтримує, просив його задовольнити.

У судове засідання з`явився захисник Богдан В.М., який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги серії від 19 жовтня 2021 року, та пояснив, що ані він, ані його довіритель не згодні із вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, вказав на суперечливі дані та значні недоліки, допущені працівниками поліції при складенні зазначеного протоколу, у зв`язку із чим просив провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП О.В. закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., про що подав до суду відповідне клопотання.

У клопотанні захисника Богдана В.М. про закриття провадження у справі зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №1251387, складеного 05 вересня 2021 року поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції Демиденком О.В. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Всупереч вимогам ст.256 КУпАП та п.11 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, про що свідчить відеозапис. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проте якщо це було дійсно так, і цей факт підтверджено медичним висновком, то чому в порушенням вимог ст.266 КУпАП поліцейський не відсторонив цього водія від керування транспортним засобом, хоча виконання вимог ст.266 КУпАП - це не право інспектора, а його обов`язок. Зазначає, що взагалі керування транспортним засобом ОСОБА_1 ні відеозапис, ні інші матеріали справи про адміністративне правопорушення не підтверджують. Враховуючи викладене, виникають сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія, однак все одно не відсторонила останнього від керування. Відеозаписом, доданим до матеріалу по справі про адміністративне правопорушення, підтверджується, що протокол складено без участі ОСОБА_1 , права йому роз`яснено не було, свідків також при цьому не було. Щодо вчиненого у клопотанні зазначено, що 05 вересня 2021 року до ОСОБА_1 , який знаходився у автомобілі, який не рухався, під`їхав патрульний автомобіль, та працівник поліції попрохав пред`явити документи, що й було зроблено ОСОБА_1 . Надалі працівник поліції запідозрив його в тому, що останній вживав алкогольні напої, в результаті чого було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній погодився. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що вживав лише енергетичні напої, і то вранці. Правильність показів результатів огляду на стан сп`яніння газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 викликає сумніви. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було додано документів, які підтверджують сертифікацію калібрування алкотестера. З відео, доданого до матеріалів справи, вбачається, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та, відповідно, ніхто не надавав йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також зазначив, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати, часу та місця його складання. Також у своєму клопотанні захисником Богданом В.М. щодо відеозапису, доданого в якості доказу, зазначено, що з наявного відеозапису не підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а видно лише, що автомобіль стоїть нерухомо. Відповідно до п.3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтв про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Таким чином поліцейським порушено вимоги інструкції та цей доказ не можна вважати допустимим та належним. У зв`язку із зазначеним просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись із заявленим клопотанням, вислухав пояснення захисника Богдана В.М. та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку.

Згідно п.2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.7 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року (редакція від 08 лютого 2019 року) за №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до суду надано:

1) протокол серії ААБ №251387 від 05 вересня 2021 року, складений 17 червня 2021 року о 02 годині 29 хвилин поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції Демиденком О.В., в якому зазначено, що ОСОБА_1 при зазначених обставинах порушив п.2.9а ПДР, при цьому суд зазначає, що вказаний протокол має виправлення, а саме в часі його складання;

2) роздруківка з алкотестера «Драгер» №813, з якої вбачається, що 05 вересня 2021 року о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_1 продув у алкотестер «Драгер», показники якого становлять 0,58%. Вказаний чек підписаний правопорушником, що не заперечувалось і його захисником. Однак суд при цьому зазначає, що із відео, наданого в якості доказу, вбачається, що алкотестер «Драгер» ОСОБА_1 продував 05 вересня 2021 року о 01 годині 09 хвилин, з чого стає незрозумілим, яким чином на роздруківці чеку алкотестера зазначений час продуття ОСОБА_1 зазначеного приладу як 01 година 20 хвилин.

3) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , який мав такі ознаки як запах з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння очей пройшов огляд за допомогою алкотестера Драгер, висновок якого становить 0,58%о, при цьому суд зазначає, що вказаний акт підписаний правопорушником, однак вказаний акт не містить дати, часу та місця його складання.

4) письмові пояснення ОСОБА_1 від 05 вересня 2021 року, з яких вбачається, що він керував автомобілем 06 вересня 2021 року та о 01 годині був зупинений працівниками поліції, продув у алкотестер «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 0,58%о. Тобто, вказані пояснення містять суперечливі дані із протоколом про адміністративне правопорушення, а саме не зрозуміло, чому в письмових поясненнях, які відібрані поліцейським СРПП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Товстиком Р.М. 05 вересня 2021 року, зазначено про події, які відбувалися 06 вересня 2021 року;

5) відеозапис від 05 вересня 2021 року. При цьому суд зазначає, що Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (надалі - Інструкція №1026), передбачено обов`язок поліцейських проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими. Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є: забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення; усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій; перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Ознайомившись із вказаними файлами, суд зазначає, що на вказаному диску міститься один відеофайл, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 сидить на водійському сидінні автомобіля, при цьому двигун автомобіля не працює. Надалі зафіксована пропозиція поліцейського продути в алкотестер, погодження водія, продуття алкотестеру Драгер та озвучення поліцейським результату такого продуття. При цьому суд зазначає, що вказаний відеофайл не містить підтвердження того, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, тобто взагалі не зафіксований рух автомобіля. Також вказаний відеофайл не містить запису щодо складання поліцейськими всіх процесуальних документів, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу, що згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань (розділ 8 п.3,4). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями ПДД України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення. Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є: забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення; усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій; перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

При цьому суд також звертає увагу на те, що відповідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Вказані вимоги КУпАП є імперативними, а відтак мають неухильно виконуватись особами, на яких вони поширюються, в тому числі поліцейським. Таким чином, у разі наявності у поліцейського підстав вважати щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський зобов`язаний був, зокрема, відсторонити його від керування транспортним засобом та надати суду беззаперечливі цьому докази (відео, пояснення свідків), а не лише зробити про це відповідну відмітку у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд зазначає, що крім того, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року (редакція від 08 лютого 2019 року) за №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). Обов`язковість проведення першочергового огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу закріплено у ст.266 КУпАП. Також оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я відповідно до встановленого порядку є обов`язковим, однак в матеріалах справи таке направлення відсутнє, хоча у протоколі мається відмітка про наявність такого документу, що свідчить про порушення процедури поліцейськими проведення огляду водія на перебування у стані сп`яніння.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, також при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та проведення у встановленому законом порядку огляду особи поліцейськими були допущені порушення.

Проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, з порушенням вимог ст.266 КУпАП є підставою для визнання огляду недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП), в наслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимими доказами: протокол серії ААБ №251387 від 05 вересня 2021 року, складений поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області рядовим поліції Демиденком О.В.; чек алкотестара «Драгер» №813 від 05 вересня 2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапис від 05 вересня 2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно з. ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із порушенням поліцейськими встановленого порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 247, 268, 279, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.