Справа №461/8189/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

особа без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

26 серпня 2021 року в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення посилки № CY550208727DE, яка надійшла із Німеччини по митній декларації форми CN 23 №CY550208727DE, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № CY550208727DE є гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), яка проживає/перебуває за адресою АДРЕСА_1 , отримувачем гр. ОСОБА_3 , яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , були виявлені незадекларовані у митній декларації форми CN23 № CY550208727DE, 1700 ( тисяча сімсот) Євро, та три мобільні телефони: Mobile Phone OPPO CPH2195, A54 64Gb, color Fluid Black, s/n 11b73f7d, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , новий в заводській упаковці. Mobile Phone OPPO CPH2195, A54 64Gb, color Fluid Black, s/n dab58f5, Imei1:1694, Imei2:01686, новий в заводській упаковці-Mobile Lenovo motorola moto g5, XT1676, color Sapphire Blue 16Gb, p/n PA610109ES, Imei1: 12432, Imei2: НОМЕР_3 , у відкритій заводській упаковці. Гроші та телефони знаходилися без будь-якого приховування. Згідно митної декларації форми CN23 № CY550208727DE гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) заявила, що у вказаній посилці пересилає: вживаний одяг, взуття, іграшки, каструлі та продукти харчування.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 подала письмові пояснення щодо протоколу, у яких вказала, що виявлені грошові кошти призначались для її сина, який є особо з інвалідність І групи. Син потребує постійної матеріальної допомоги у повсякденному житті. Кошти надсилала для проведення сину операції. Доглядати за сином допомогає її донька, яка проживає в Україні з сином та являється вдовою, яка, окрім брата, виховує двох малолітніх дітей. В той час, вона є єдиною годувальницею в їх сім`ї, є матір`ю одиначкою, працює за кордоном для забезпечення дітей, а тому накладення на неї адміністративного стягнення буде надмірним матеріальним навантаженням. У вчиненому розкаялась та просила суворо не карати.

Заслухавши представника митниці, дослідивши пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме остання вчинила недекларування товарів, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №1641/20900/21 від 26.08.2021, митною декларацією, актом міжнародного поштового обміну, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), висновком експертизи №-0712 від 16.09.2021, згідно якої вартість вилучених мобільних телефонів складає 12323,20 грн., інформацією про загальну вартість виявлених товарів, а саме 65607,66 грн.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, факт вчинення правопорушення визнала та усвідомила наслідки вчиненого, у скоєному розкаялась. Крім того, суд враховує, що остання має на утриманні сина, який є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного піклування, надіслані кошти були призначені для операції сина, водночас ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) являється єдиним годувальником у сім?ї та змушена працювати за кордоном для того аби забезпечити належну матеріальну підтримку дітям - сину та донці, яка є вдовою та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд вважає, що матеріали справи та встановлені в ході її розгляду обставини свідчать про відсутність даних про те, що дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) могли б завдати будь-якої істотної шкоди державі: вона не ухилилась від сплати митних зборів або будь-яких інших зборів і не завдала будь-якої іншої майнової шкоди державі, тому, на думку суду, конфіскація всієї не задекларованої суми грошей може накласти на неї індивідуальний та надмірний тягар і буде непропорційною до вчиненого правопорушення, що, як наслідок порушить статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також суд враховує доводи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) стосовно того, що порушення було вчинено нею ненавмисно, внаслідок незнання митного законодавства. Крім того, суд враховує пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з приводу того, що мобільні телефони які були виявлені у поштовому відправленні призначались для її сина, який є особою з інвалідністю та внаслідок специфіки його захворювання потребує постійної допомоги та піклування у повсякденному житті, регулярно роняє телефони, які йому купляє матір для того аби забезпечити його зв`язком із світом, матір`ю, лікарями та сестрою, внаслідок чого такі телефони ламаються.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини та перелічені вище обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.472 Митного кодексу України закрити, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею діяння.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1641/20900/21 від 26.08.2021 року товар та грошові кошти повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) або уповноваженій нею особі для здійснення митного оформлення або вивезення за межі митної території України.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.