Справа №329/905/21
ЄУН № 329/905/21
Провадження 3/329/474/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021р. смт. Чернігівка Запорізької області

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Покопцева Д.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, який надійшов від поліцейського СРПП ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності, за протоколом серії ВАБ № 596334

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , маючи обов`язок зі сплати аліментів щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 і до повноліття дитини, не сплачував аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 вину визнав, суду пояснив, що останній раз платив аліменти в 2019р., коли працював на заводі, але грошей йому не вистачало навіть оплатити зйомне житло, і він повернувся в село жити до батьків. Зараз проживає за рахунок підсобного господарства і випадкових заробітків, батько помер. Повністю заборгованість по аліментах наразі погасити не може, бо офіційно не працює. За станом здоров`я не працює, в нього була операція пахової грижі у березні 2021р., надалі він лежав у реанімації з ковідом, але інвалідність йому не призначили.

З досліджених судом доказів вбачається, що виконавчим листом Хортицького районного суду, м. Запоріжжя з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на січень 2021р. утворилась заборгованість з цих платежів в загальній сумі 83 694 грн. 21 коп., яка перевищує суму платежів за 6 місяців.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789від 27.02.91 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже чинне законодавство виходить з безумовного обов`язку батьків надавати утримання дитині, а держава та суд як державний орган має вживати будь-яких передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права дитини на утримання від батьків та з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 183-1 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, виходячи з диспозиції ст. 183-1 ч. 1 КУпАП законодавець пов`язує початок строку виникнення заборгованості з для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а настання відповідальності не обумовлене наявністю чи відсутністю поважних причин у платника аліментів для несплати аліментів.

ОСОБА_1 не оспорювалося рішення суду про стягнення з нього аліментів та він як батько безумовно мав надавати утримання дітям незалежно від наявності чи відсутності рішення суду, наявності чи відсутності виконавчого провадження, натомість протягом тривалого часу (більше 10 років) свої обов`язки з надання матеріальної підтримки сину він не виконував.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його провини та обставини справи, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 183-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови до виконання до 10.02.2022р.

Суддя: Д.О. Покопцева