Справа № 242/4578/20
Провадження № 3/242/63/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Авдіївського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є ФОП ОСОБА_2 магазину «Хозяюшка», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 022720 від 11.10.2020 року, зазначено, що ОСОБА_1 11.10.2020 року о 13 год. 20 хв., за адресою: м. Авдіївка, вул. Соборна, 171а, у приміщенні продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходячись на робочому місці, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме, медичної маски та перчаток, чим порушила вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що факт адміністративного правопорушення не визнає, та просила закрити провадження у справі, оскільки на своєму робочому місці вона перебувала у захисній масці та перчатках. Також зауважила, що при складанні протоколу не були присутні свідки, та не були роз`яснені їй права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, працівником поліції не були прийняті до уваги її усні пояснення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, необхідно з`ясувати, вимог якого саме нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, проте не зазначено, який саме пункт зазначеної Постанови порушила ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 022719 від 10.10.2020 року обставини правопорушення не підтверджуються доказами, зокрема, відсутні будь - які підтвердження, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію товару без засобів індивідуального захисту, а саме, відсутні пояснення свідків та дані фото - відеофіксації правопорушення.

Таким чином, факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а суд не має права, з власної ініціативи, у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.61 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст. 252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не доведена та не аргументована, доказів вини останньої не надано, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини, а тому в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю доказів наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду в частині закриття провадження до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.А. Переясловська