Справа № 419/936/21
Провадження № 3/419/606/2021
ПОСТАНОВА

16.07.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Іванова О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від начальника Щастинського РВП ГУНП у Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 16.02.2021 року по 22.04.2021 року за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не виконала належним чином свої обов`язки щодо виховання, навчання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не виконала п. 3 ст. 150 СК України, що виразилось в тому, що діти не відвідують навчальний заклад без поважної причини, своїми діями мати не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує самостійного життя.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 636925 від 22.04.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , табелями відвідування навчального закладу та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним, керуючись тим, що його наслідки не є суспільно шкідливими.

Розглянувши матеріали справи, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, оскільки вчинене нею діяння хоча і містить в собі всі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема дії правопорушниці суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам. Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, матеріальне становище сім`ї, , що правопорушення не спричинило будь-яку значну шкоду суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян, суддя приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 23, 184, 268, 283, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП, обмежитись усним зауваженням.

Справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КупАП - закрити.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду шляхом її подання через Новоайдарський районний суд.

Суддя: О.М.Іванова