ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/611/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника -Янчишина В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 454 грн.

Згідно даної постанови, 14 червня 2021 року о 17 год. 08 хв., на М-19 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest 6820» №ARLJ-0557 (повірка дійсна до 19 січня 2022 року), та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій відмовився.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 ..

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи і безпідставно проведено судове засідання без участі прокурора та допитано в якості свідків працівників поліції.

Вказує, що ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений безпідставно, оскільки жодних порушень ПДР він не здійснював і відсутні такі дані на відеозаписі з місця події, а також зазначає, що він не був водієм, а автомобілем керував ОСОБА_2 ..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього, про постанову йому стало відомо тільки після ознайомлення із матеріалами справи його захисником Янчишином В.Й. 12.10.2021 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №093551 від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що автомобілем керував саме він, а не ОСОБА_1 ..

Такі покази зазначеного свідка суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими судом іншими доказами.

Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора автомобіля працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, намагався виїхати із прилеглої території на головну дорогу із порушенням вимог ПДР, у зв`язку із чим працівники поліції прослідували за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.23 ЗУ Про національну поліцію.

На цьому ж відео зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а не інша особа. При цьому, на місці зупинки транспортного засобу нагрудними відеокамерами працівників поліції зафіксовано присутність на місці свідка ОСОБА_2 , який знаходився на робочому місці у спецодягу та, у зв`язку із вимогою працівників поліції до водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не заявляв, що транспортним засобом керував він, так само як і не повідомляв про це й сам ОСОБА_1 ..

При цьому, в ході спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції повідомляли про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння на що останній підтвердив факт вживання алкоголю після зупинки транспортного засобу і довго ухилявся від відповіді на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що було вірно розцінено працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, згідно даних відображених на відеозаписі поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки, а також підстави та порядок проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Янчишину В.Й. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя