3/758/7764/21 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

01 листопада 2021 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 вересня 2021 року близько о 10 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві по вул. Костянтинівська, 26, створив перешкоду для руху, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не стежив за правильністю розміщення автомобіля, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, не надав перевагу та здійснив зіткнення з трамвайним вагоном 5815, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 1.5, п. 2.3 «б», «д», п. 17.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні дав суду пояснення, що він під`їхав до перехрестя - ліворуч від нього стояв трамвай, він зупинився лівіше, через декілька секунд трамвай почав рух, він зрозумів, що можливе зіткнення, розвернув колесо вправо, але зіткнення уникнути не вдалося і трамвай середніми дверима зачепив його автомобіль. ОСОБА_1 надав суду висновок експерта № ВЕД-54/2021 від 18 жовтня 2021 року та на підставі того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просив суд закрити провадження в справі. Крім того, ОСОБА_1 надав флешнакопичувач, на якому містяться фотографії з місця ДТП та відеозапис з відеореєстратора, який розміщений на його транспортному засобі.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 повідомив суду, що коли він під`їхав до перехрестя, праворуч від нього вже стояв транспортний засіб, коли він почав свій рух, то відбулося зіткнення з автомобілем. Після перегляду відеозапису, водій повідомив суду, що, як вбачається з самого запису, праворуч від нього дійсно стояв транспортний засіб, який проїхав, і на його місце став автомобіль «Volkswagen», але цей момент він не бачив, оскільки дивився в той час ліворуч, щоб пропустити транспортні засоби, які рухалися по головній дорозі. Тому автомобіль «Volkswagen» він сприйняв як той, який бачив до цього.

Суд, заслухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

На підставі ст. 280 КУпАП судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні.

Винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 211184 від 10 вересня 2021 року (в якому викладені обставини, за яких було здійснено ДТП),

схемою місця ДТП від 10 вересня 2021 року (на якій зафіксовано: дорожню обстановку, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобіля та трамвая, отримані транспортними засобами-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників. Будь-яких зауважень з боку водіїв-учасників ДТП вказана схема не містить, у зв`язку з чим суд оцінює вказаний доказ як такий, що носить правдиві відомості щодо зафіксованих на схемі фактичних даних),

відеозаписом з відеореєстратора автомобіля «Volkswagen», з якого вбачається, що водій вказаного автомобіля під`їхав до перехрестя, ліворуч від нього знаходиться трамвай, але при цьому водій допусти виїзд на трамвайну колію /в розумінні визначення, даного в абзаці 86 пункту 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України/, а саме - спеціально виділене вимощення трамвайної лінії,

поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив, що він, під`їхавши до перехрестя, взяв лівіше (вказані пояснення суд оцінює як підтвердження того, що водій дійсно допустив виїзд на спеціально виділене вимощення трамвайної лінії),

поясненнями ОСОБА_2 , який повідомив суду обставини ДТП.

Пунктом 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Пунктами 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Пункт 17.3 ПДР України визначає, що поза перехрестями, де трамвайні колії перетинають смугу руху нерейкових транспортних засобів, перевага надається трамваю (крім випадків виїзду трамвая з депо).

На підтвердження відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надано суду висновок експерта № ВЕД-54/2021 від 18 жовтня 2021 року, відповідно до якого експертом зроблено наступні висновки:

1.Враховуючи описаний в рамках даного дослідження механізм розвитку даної пригоди (зіткнення трамваю та автомобіля «Volkswagen»), за обставин та умов виникнення даної пригоди, що викладені в наданих на дослідження матеріалах справи (в частині технічно спроможних пояснень водія автомобіля «Volkswagen»), з технічної точки зору, водій трамваю ОСОБА_2 , повинен був діяти у відповідності до вимог п. 101 ПДР України.

В свою чергу, в даній дорожній обстановці (що описана в наданих на дослідження матеріалах справи (в тому числі відеозаписі «GRMN6246.MP4»), при якій контактування мало місце з транспортним засобом, що рухався позаду, а також з врахуванням нерухомого стану автомобіля «Volkswagen» у вказаний момент, в ПДР України не передбачено дій водій автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_1 , направлених на уникнення пригоди.

2. За умов та характеристик виникнення даної пригоди, що викладені в наданих на дослідження матеріалах справи (в тому числі й відеозаписі «GRMN6246.MP4»),дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія трамваю ОСОБА_2 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість забезпечувалась в випадку дотримання вказаним водієм трамваю вимог п. 10.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру (в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо умов, які перешкоджали водію трамваю виконати вимоги наведеного вище пункту).

3. Враховуючи наявний факт зіткнення транспортних засобів, а також, умови розвитку пригоди, що наведені в наданих на дослідження матеріалах справи (в том числі, що вбачаються з наданого на дослідження відеозапису «GRMN6246.MP4»), (детально див. дослідницьку частину), дії водія трамваю ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, та дана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В свою чергу, за наведених в дослідницькій частині умов та характеристик розвитку даної пригоди, в діях водія автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди або мали відношення до даної ДТП, з технічної точки зору, не вбачається.

4. Регламентувати та відповідно оцінювати дії водія автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_1 відносно вимог п.п. 1.5, 2.3 б) і д) ПДР України в даній дорожній обстановці (що описана в наданих на дослідження матеріалах справи), з технічної точки зору, не доцільно з причин, наведених в дослідницькій частині.

В свою чергу, регламентація та оцінка дій водія автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_1 відносно вимог п. 17.3 ПДР України в даній дорожній обстановці (що описана в наданих на дослідження матеріалах справи та вбачається з відеозапису «GRMN6246.MP4»),позбавлено технічного сенсу з причин, наведених в дослідницькій частині.

Вказаний висновок суду не може бути сприйнятий судом як доказ, з огляду на наступне.

Як вбачається з самого висновку, він проведений судовим експертом Семенченко Павлом Олексійовичем (свідоцтво № 1655 від 11 жовтня 2013 року та № 1956 від 07 вересня 2018 року про присвоєння (підтвердження) кваліфікації судового експерта видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України).

Порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначений законодавчими актами, в тому числі Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року.

Згідно з п. 2.4., 4.12 зазначеної Інструкції, висновок експерта повинен містити дані щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, в отриманому судом висновку, такі дані у висновку відсутні, що свідчить про проведення експертного дослідження в цій частині у порушення вимог ст. 251 та 273 КУпАП та вказує на неналежність даного доказу.

При постановленні рішення у справі, суд вдався до детальної оцінки зібраних доказів з метою прийняття справедливого і обґрунтованого рішення, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та з метою виключення будь-якого роду сумнівів ОСОБА_1 щодо незаконності прийнятого рішення, оскільки протиправні дії повинні мати наслідком відповідальність, установлену законом. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд врахував, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наведених вище обставин суд дійшов беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, оскільки вважає, що такий вид стягнення сформує у нього звичку законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 454 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО