Справа № 157/1365/21
Провадження №3/157/773/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Самойленка С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління Держпраці у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення № ВЛ 656/564/АВ/П/ПТ від 16 серпня 2021 року зазначається, що головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Коваль У.І. склала цей протокол про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, в період з кінця липня 2021 року по 10 серпня 2021 року допустив до роботи (збирання ягоди лохини) на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 особи, без належного оформлення трудових відносин, а саме, без укладення трудового договору, оформленого наказом та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу, що встановлено у ході заходу контролю та оформлено актом інспекційного відвідування від 16 серпня 2021 року № ВЛ 656/564/АВ, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КпАП України, а саме: з метою проведення позапланового заходу в ФОП ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року о 13 год. 40 хв. відвідано об`єкт, територію насаджень ягоди лохини біля села Нуйно, Камінь-Каширського району, де здійснює свою господарську діяльність вказаний підприємець; під час відвідування встановлено та зафіксовано (засобами відеофіксації, які долучені до акта інспекційного відвідування) за виконанням трудової функції, яка полягла в збиранні ягід лохини, тридцять чотири особи. У ході проведення заходу контролю 20 осіб, які збирали ягоди 10 серпня 2021 року, це: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , інші 14 осіб відмовилися називати свої прізвища та імена. Відповідно до усних пояснень окремих працівників, збирають вони ягоди з кінця липня, по мірі дозрівання ягід, за сприятливих умов. За даними Пенсійного фонду України станом на 10 серпня 2021 року у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 протягом двох останніх років не перебуває жодна особа. Вищенаведене свідчить про фактичний допуск до роботи тридцяти чотирьох працівників, із них двадцять встановлених зазначених осіб та 14 невстановлених осіб, без належного оформлених трудових відносин, а саме, без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (Державної податкової служби) про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги частини 1 статті 21 КЗпП України, частини 4 статті 24 КЗпП України, постанови КМ України № 413.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав.

Адвокат Самойленко С.А. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КпАП України, мотивуючи тим, що з особами, яких було виявлено під час збирання лохини і прізвища яких з неточностями зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення укладено цивільно-правові угоди, всього з 24 такими особами, а не з 34, як зазначено у протоколі, і такі відносини не регулюються трудовим законодавством.

Головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Коваль У.І., якою складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, справу просила вирішити на підставі наявних у ній документів.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 41 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1 при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва. Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 N 327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Цією нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегульоване - чинним законодавством України.

Із співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного суду від 14 травня 2020 року у справі N 640/1099/19, від 04 липня 2018 у справі N 820/1432/17, 06 березня 2019 у справі N 802/2066/16-а, від 13 червня 2019 у справі N 815/954/18.

Як вбачається з наданих адвокатом Самойленком С.А. цивільно-правових угод від 19 липня 2021 року, що укладені між замовником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та кожним з виконавців, а саме, з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , а також з актів здачі-прийняття робіт від 3 листопада 2021 року, останні прийняли на себе виконання робіт, що полягали у збиранні ягід лохини у кількості 10 кг у термін з 19 липня 2021 року по 30 серпня 2021 року, та виконали такі роботи, а замовник зобов`язався оплатити кожному з виконавців за виконану належним чином роботу винагороду у розмірі 1000 грн. після приймання виконаної роботи і підписання актів.

Пунктом 5 зазначених договорів було встановлено, що у разі визнання роботи повністю неякісною, виконавець ніякої оплати за виконану роботу не отримує.

Із змісту вказаних цивільно-правових угод вбачається, що їх предметом є виконання обумовленої договором роботи, результати якої передаються замовнику за актом виконаних робіт, тобто, саме за кінцевий результат, а не процес праці, проводилася оплата за роботи на підставі актів здачі-прийняття робіт.

До протоколу про адміністративне правопорушення, окрім як акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання законодавства у сферах охорони праці від 16 серпня 2021 року, згідно з яким було виявлено 10 серпня 2021 року о 13 год. 40 хв. на території насаджень ягід лохини біля с. Нуйно 34 особи, що збирали ягоди, з яких 20 осіб як зазначено їх прізвища в акті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а прізвище та імена інших не встановлено, а також відеозапису, на якому відсутні відомості про зазначені у вказаному акті обставини, а вказується про події, пов`язані з Агрофірмою «Володимирські сади», не додано жодних інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Письмових пояснень зазначених осіб, доказів про те, що вони підпорядковувались правилам внутрішнього трудового розпорядку не додано.

Окрім того, як вбачається з акта № ВЛ656/565/АВ від 16 серпня 2021 року, перевірку було здійснено на підставі розпорядчого документу від 5 серпня 2021 року № 348-і, посвідчення (направлення) від 5 серпня 2021 року № 348, проте зазначених документів до протоколу про адміністративне правопорушення не додано, так як і не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищенаведене, за відсутності в матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи осіб без оформлення трудового договору і перебування таких осіб у трудових відносинах з ним, суд дійшов висновку, що в діях останнього відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КпАП України, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі відносно нього належить закрити.

Акт інспекційної перевірки № ВЛ656/565/АВ від 16 серпня 2021 року сам по собі не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки ним лише зафіксовано здійснення іншими особами робіт по збиранню ягід лохини за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 .

З цих же підстав не може бути достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КпАП України, складений відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 41 КпАП України

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк