Справа № 519/1069/21 3/519/431/21
П О С Т А Н О В А

09.11.21 року м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 відділу № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

місце роботи, посада: ТОВ «Тенет», монтажник,

за ч.1 ст. 184 КУпАП

Встановив:

14.09.2021 близько 11.20 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 неналежно виконував батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній в месенджері «Вайбер» надсилав голосові та текстові повідомлення із використанням грубої нецензурної лайки, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що переписка вирвана із контексту, його син дійсно вживав ненормативну лексику, однак крім нього в чаті перебували також інші діти, які теж нецензурно лаялась, а наявні докази у справі не свідчать про його вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Визнав, що за сином в здебільшого доглядає бабуся, оскільки в силу специфіки своєї роботи він зайнятий на роботі, часто навіть вночі. Також у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що його син є малолітньою особою, а ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків лише неповнолітніх дітей. Крім того, поліцією не була встановлена і доведена наявність об`єктивної і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а також допущено порушення при складанні протоколу. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням посадової особи, яка склала протокол, свідок ОСОБА_3 зазначила, що працює на посаді соціального педагога КЗ ЗСО «Авторська школа М.П. Гузика». Коли їй класний керівник повідомила про факт переписки 14.09.2021 із застосуванням нецензурної лексики, вона запросила до школи батька ОСОБА_2 , однак ОСОБА_1 не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив. Зазначає, що ОСОБА_4 перебуває на внутрішкільному обліку, як дитина яка потребує посиленої уваги. Дитина загалом добра і гарна, але дитині не вистачає саме батьківської уваги і саме на цьому фоні виникають проблеми. Просить долучити до матеріалів справи характеристики ОСОБА_5 за час навчання у 3 та 4 класах, які свідчать про недостатність батьківської уваги і у попередні роки.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_4 часто ображає її сина та погрожує йому, а 14 вересня вона прочитавши переписку в групі однокласників свого сина виявила нецензурну лайку ОСОБА_2 на свою адресу та адресу свого сина, це були як текстові так і голосові повідомлення.

Працівник поліції, який складав протокол, ОСОБА_7 пояснив суду, що адміністрація школи завжди намагається сама вирішувати конфлікти і лише в крайніх випадках залучає ювенальну поліцію, саме так було і цього разу. Після даного інциденту він спробував зв`язатись з батьком ОСОБА_1 , однак останній на контакт не йшов, у своїх діях та діях сина будь-яких порушень не вбачав.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 367461 від 21.09.2021, поясненнями ОСОБА_1 від 21.09.2021 (а.с.3), повідомленням директора школи від 17.09.2021 (а.с.5), заявою ОСОБА_6 (а.с.6), доповідною директора школи від 08.10.2021 (а.с.8), скріншотами переписки (а.с.9) та аудіозаписом події.

Згідно характеристики на учня 6 класу, ОСОБА_4 навчається в Авторській школі М.П. Гузика з першого вересня 2016 року. На перервах часто порушує дисципліну, вживає нецензурну лексику. У четвертому класі був поставлений на внутрішкільний облік, причиною постановки була бійка. З однокласниками відносини складні, часто створює навколо себе конфліктні ситуації. До старших ставиться нешанобливо, може нагрубити. Батьки не беруть участі у вихованні сина (а.с.7).

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до статті 1 Конвенції про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до цієї особи, вона не досягне повноліття раніше.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що норма закону - ч. 1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі контролю за дозвіллям), тощо.

Як свідчить проведений судом аналіз доказів, вони узгоджені між собою і містять дані про обставини ухилення ОСОБА_1 , від обов`язків по вихованню свого сина, передбачених ст. 150 СК України. Так, невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків виразилося у формі бездіяльності, в результаті якої була відсутня турбота про виховання і навчання сина, оскільки у вихованні ОСОБА_2 відсутній елемент по нагляду за його поведінкою. Байдуже ставлення ОСОБА_1 до поведінки сина, відсутність належного спостереження за нею та її відповідністю нормам суспільства призвело до вчинення його сином правопорушення.

Таким, чином сукупність наведених доказів доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження факти допущення працівниками поліції при складанні протоколу прав ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема наявними підписами останнього в протоколі.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, суд виходить із вимог ст.ст.33-35 КУпАП, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст.184, ст.ст.283-284 КУпАП, суд

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуть до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Южний міський суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, дана постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ