ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4868/21Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 33/817/618/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у м. Тернополі з участю захисника особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Бахіра Р. Д., адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить строк на апеляційне оскарження поновити, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі щодо нього.

Звертає увагу суду на те, що його не повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Копію протоколу про адміністративне правопорушення та судової повістки він не отримував.

Окрім цього, зазначає, що він перебував на лікуванні в м. Миргороді Полтавської області, в подальшому згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2021 до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після чого даний запобіжний захід змінено на цілодобовий домашній арешт згідно з ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2021, а з 17.09.2021 по 01.10.2021 був госпіталізований і проходив курс стаціонарного лікування, тому він не мав змоги завчасно отримати постанову суду від 18.05.2021.

Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав після надсилання письмової заяви про отримання копії постанови в місцевий суд, яку фактично отримав 08.10.2021 у поштовому відділенні.

Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього поліцейськими не роз`яснено його прав, зокрема, права на захист.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки порушено право на захист апелянта.

Посилається на ст. 294 КУпАП, в якій зазначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Бахіра Р. Д., який просив строк на апеляційне оскарження поновити, апеляційну скаргу з наведених у ній підстав задовольнити, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію постанови отримано 08 жовтня 2021 року в силу об`єктивних обставин, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 15 березня 2021 року о 00 год. 40 хв. в м. Тернополі по проспекту Злуки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda Premacy,н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, хода і мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП "Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань" ТОР водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ю Гладчуком був складений рапорт, згідно з яким під час патрулювання у складі екіпажу «Юпітер 0151» було виявлено автомобіль марки Mazda Premax, номерний знак НОМЕР_1 . Згідно п. 10 ч. 1 ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію автомобіль був зупинений. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів; підвищена жвавість ходи; розширені зіниці очей, які не реагують на світло. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, від якого він категорично відмовився. Також було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права на керування таким.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції.

Таким чином вважаю, що транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, за наявності для цього підстав.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Даних вимог щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 за №1103 із змінами та доповненнями, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №038857 від 15 березня 2021 р.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена відеозаписом, долученим до матеріалів справи; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 15.03.2021, згідно з якими, в їх присутності 15.03.2021 близько 01.10 год. їх було запрошено працівниками патрульної поліції в якості свідків при проходженні огляду водієм ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки та проходження огляду в медичному закладі на, що водій категорично відмовився у їх присутності.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі вважаю безпідставними, оскільки він скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому була надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо залучення захисника та дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом, чим він і скористався.

Інших доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо незаконності рішення місцевого суду не наведено.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП та адміністративне стягнення застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (сімнадцяти тисяч) грн., - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя