Номер провадження: 33/813/1356/21
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Чирки Т.В.,

за участі:

правопорушника ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні на користь держави України,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2021 року приблизно о 18 годині 16 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Старорізничній, кут вулиці Пантелеймонівської, біля будинку №112, при виїзді з паркінгу, та двору будинку, не надав переваги у русі автомобілю «Toyota», д/н НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Старорізничній, під керуванням водія ОСОБА_2 .

У результаті порушення ОСОБА_1 п.10.1, п.10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні на користь держави України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити оскаржувану постанову в частині застосування адміністративного стягнення та призначити за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 340 гривень, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що апелянт вжив всіх можливих заходів для збереження обстановки та слідів ДТП задля подальшого повного, всебічного та точного відтворення обставин події, повідомив про ДТП орган Національної поліції та чекав прибуття поліцейських; діями фактично визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вперше, а тому покарання, яке призначено судом першої інстанції є занадто суровим.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, що є суворим видом стягнення, згідно із санкції ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції своє рішення в частині накладення даного виду стягнення мотивував тим, що особу правопорушника ОСОБА_1 , який не знає п.10.1, п.10.2 Правил дорожнього руху України, з метою виховання ОСОБА_1 , у дусі точного і неухильного додержання законів України, поваги до прав інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає за необхідне призначити правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що безпідставно було накладено найсуворіший вид стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. 34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає необхідним врахувати щодо ОСОБА_1 всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, не мав умислу порушувати Правила дорожнього руху, а також те, що відсутні наслідки та претензії від потерпілої сторони.

При цьому, обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, такими, що обтяжують відповідальність, апеляційним судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Суд першої інстанції при прийнятті свого рішення не навів жодного доказу обставинам, на які він вказав при застосуванні виду стягнення. У матеріалах справи суду першої інстанції такі докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, керуючись вимогами статей 33, 34 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що для виховання ОСОБА_1 і попередження ним, так і іншими особами нових правопорушень, буде справедливим і достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу. Фактично, суддя при обранні найсуворішого виду адміністративного стягнення застосувала в якості обставини, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 те, що він не знає п. 10.1 та 10.2 ПДР, однак вказане не є допустимим, так як в ст. 35 КУпАП зазначений перелік таких обставин, який є вичерпним

Щодо незнання ОСОБА_1 п. 10.1 та п. 10.2 ПДР, то в судовому засіданні в апеляційній інстанції він зазначив, що знає вимоги вказаних пунктів, однак не памятає, в якому саме пункті ПДР вони зазначені.

При таких обставинах, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а визначене в постанові судді Приморського районного суду м. Одеси 20 вересня 2021 року адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, необхідно змінити на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 340 гривень, що складає 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року змінити в частині визначення покарання.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік