ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 жовтня 2021 рокуСправа №: 695/2458/21
Номер провадження 3/695/2018/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2021 року №238/23-00-07-0521 ОСОБА_1 будучи головним бухгалтером ТОВ «вікна Анро», вчинила правопорушення п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 21 Декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року) на 26756 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку встановленому законодавством.

Вивчивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Отже норми вказаної статті встановлюють, що суб`єктом даного правопорушення може бути не будь-яка особа, а керівник чи інша, саме посадова особа підприємства, тобто особа, яка наділена відповідними повноваженнями щодо ведення такого обліку чи подання таких висновків, звітів, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2021 року матеріали даної справи направлялися до ГУ ДПС у Черкаській області для належного до оформлення в тому числі у зв`язку із відсутністю відповідних доказів перебування ОСОБА_1 на зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення посаді та відсутності підтверджень покладення на неї відповідних обов`язків.

Після повторного надходження матеріалів справи до суду, до протоколу про адміністративне правопорушення була додана роздруківка із сайту Державної податкової служби України про реєстраційні та облікові дані платника податку, у якій відображено, що ОСОБА_1 є головним бухгалтером вказаного підприємства.

Разом із тим вказані докази не можуть розцінюватися судом як достатні та належні для визнання вини ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні.

Так зазначена інформація не дає можливості встановити коли саме ОСОБА_1 була призначена на вказану посаду, чи перебувала вказана особа на цій посаді на момент вчинення правопорушення, чи є актуальними у вказаній розпечаткі відомості як на час складення протоколу про адміністративне правопорушення так і на час розгляду матеріалів справи в суді, які посадові обов`язки має ОСОБА_1 , тощо.

Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація про те, хто саме подавав відповідну звітність, що призвела до вчинення правопорушення, ОСОБА_1 , керівник підприємства чи інша особа.

Суд зауважує, що на підтвердження обставин, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення доданий витяг з акту від 17.08.2021 року за №5656/23-00-07-0205/42496970, у якому зазначено про те, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року встановлені порушення норм Податкового кодексу України, однак відомості про ознайомлення із вказаним актом ОСОБА_1 , чи іншим представником підприємства, наявність заперечень відносно обставин, що викладені в ньому чи його оскарження, відсутні.

Отже, докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП матеріали справи не містять.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Окрім того суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України N 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Таким чином суддя констатує, що в наявних в матеріалах справи документах, відсутні об`єктивні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю в силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.