Справа № 748/2204/21 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/521/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Помаза А. П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу адвоката Помаза А. П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець с. Каменка Задонського району Липецької області, громадянин України, який працює вогнетривником на Чернігівській ТЕЦ, з повною загальною освітою, яку одержав в Україні, одружений, має одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Судом ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 21 серпня 2021 року о 20 год. 20 хв. по вул. Шевченка, 28 в с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Помаз А. П. просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що його підзахисний керував транспортним засобом.

Аргументує тим, що працівниками поліції не додано відеозапису з нагрудних камер, які б могли підтвердити факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

На відеозаписі зафіксований лише факт проходження ОСОБА_1 освідування приладом Драгер, при цьому, сама процедура не відповідає вимогам Інструкції, так як на момент продуття приладу водій курить цигарку. Відомості,які передували проведенню огляду, в матеріалах справи відсутні, як і дані про причину зупинки водія, якщо така мала місце і у тому разі, коли він дійсно керував транспортним засобом.

Просить прийняти до уваги, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які, окрім іншого, керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відсторонили від керування автомобілем, у справі не має.

Проаналізувавши положення кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження та проведення огляду на сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, захисник прийшов до висновку, що огляд особи проводиться співробітниками поліції у певній послідовності, починаючись з відсторонення водія від керування транспортним засобом, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, після чого має бути запропонований огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, і тільки в разі відмови від огляду на місці або незгоди з отриманими результатами, правопорушник направляється до закладу охорони здоров`я.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку та послідовності проведення огляду або не проведення у точній відповідності із законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

Наявність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, складеного о 21 годині 21 серпня 2021 року, вказує на те, що правопорушник був незгодний з результатами огляду на місці зупинки.

З відеозапису убачається, що боді-камера не зафіксувала результатів приладу ні у першому, ні у другому випадку, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки свідки для проведення огляду не залучались, не зважаючи на те, що під час проведення огляду був присутнім свідок ОСОБА_2 .

На порушення вимог ст. 266 КУпАП у протоколі не зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився з відеозаписом та не зазначено назву технічного пристрою, яким проводилась відео зйомка. У разі відсутності в протоколі посилання на технічний засіб, яким проводилась відеофіксація, такий запис не може вважатись належним та допустимим доказом у справі.

Не може суд прийняти в якості належного доказу і диск із нарізкою відеозаписів на ньому, оскільки відео зйомка, на порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, не безперервна.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Помаз А. П. підтримали доводи апеляційної скарги та просили про закриття провадження у справі, з тих підстав, що докази, на які послався суд першої інстанції не можуть вважатись належними, оскільки спростовуються іншими об`єктивними даними, вказують на недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, свідчать про порушення допущені під час проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, що тягне за собою визнання отриманих результатів недійсними.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, переглянувши відеозапис, передопитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, підтверджується відеозаписом з реєстратора поліцейського автомобіля, якому на зустріч рухався цей автомобіль і за яким, розвернувшись поїхала поліція. На час, коли під`їхав поліцейський автомобіль, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і встиг замкнути водійські двері.

Дана інформація була зафіксована на відео реєстратор патрульного автомобіля, і не є нарізкою, як зазначає адвокат, а безперервним записом з технічного приладу на якому міститься необхідна інформація, яка доводить факт керування транспортним засобом.

Більш того, на питання працівників поліції, чому керує ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, останній пояснював, що їде зі стадіону додому, перевозив цеглу, а потім вирішив швиденько з`їздити до магазину. Спочатку відмовився надавати посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб, але у подальшому вказані документи дістав з автомобіля та передав патрульному.

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутній відеозапис моменту зупинки ОСОБА_1 , не має значення для вирішення питання, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки видно, що керував, і не залежно від того, що він сам зупинив автомобіль, не доїхавши до місця проживання, щоб уникнути зустрічі з поліцейськими, чи його безпосередньо зупинили працівники поліції, зобов`язаний був пройти огляд на вимогу поліцейського на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія автомобіля ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У результаті проведеного огляду була отримана позитивна проба тесу, а саме: тест №28 1,34‰, тест № 29 1,28‰ (а.с. 6). Показник першого тесту добре видно на відеозапису, показник другого тесту гірше видно через сутінки на вулиці. Запис проведення медичного обстеження водія ОСОБА_1 працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу проводився безперервно і відображає дійсний перебіг подій.

Роздруківками чеків приладу Драгер Алкотест 6820 від 21 серпня 2021 року підтверджується той факт, що станом на 20 годину 25 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 1,34‰, станом на 20 годину 40 хвилин цей показник становив 1,28‰, при мінімально допустимій нормі показника, 0,2‰. На кожному чеку є підпис ОСОБА_1 , що він ознайомлений з результатами (а.с. 4, 5).

Після проведення тесту і одержання результату про стан алкогольного сп`яніння водія поліцейські запропонували ОСОБА_1 знайти особу, яка далі буде керувати його транспортним засобом та доставить його додому.

Такою особою виявився односелець свідок ОСОБА_3 , 1953 року народження, житель АДРЕСА_2 , у той час як ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_2 , якого повторно суд апеляційної інстанції допитував за клопотанням захисника, підтвердив факт перебування ОСОБА_3 під час складання протоколу та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Заява вказаного свідка, що ОСОБА_1 тривалий час взагалі не вживає спиртні напої, не може бути прийнята до уваги, оскільки показники технічного приладу показали у ОСОБА_1 значне перевищення від норми і його перебування в легкому ступені алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ або лікарем закладу охорони здоров`я. Положення названого пункту Інструкції не можуть вважатися імперативними, оскільки порядок проведення огляду допускається поліцейським або лікарем закладу охорони здоров`я. Імперативні норми вказують певні правила поведінки і для них не характерне вживання або.

Як поліцейським, так і водіям надане право вибору у який спосіб буде проведено медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З проколу про адміністративне правопорушення убачається, що 21 серпня 2021 року о 20 годині 20 хвилини по вулиці Шевченка, 48 в селі Іванівка Чернігівського району ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 1,28 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (а.с.3).

Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом, на якому чітко відображені дії поліцейських, які діяли в межах наданих їм повноважень, не порушували вимог Інструкцій, як на це вказує захисник.

У направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 до лікарняного закладу працівники поліції зазначили виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Разом з цим, видача такого направлення не є доказом незгоди водія з даними медичного огляду його на місці зупинки транспортного засобу, а забезпеченням права водія, якщо він передумає і забажає пройти огляд в медичному закладі (а.с.7).

Водій ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки автомобіля та бажання пройти повторний огляд в закладі охорони здоров`я не виказував, як не висловлював і своєї незгоди з отриманими результатами продування приладу Драгер, не просив сертифікат на прилад та надати докази проходження цим приладом повірки.

Більш того, ОСОБА_1 на відеозапису заявив, що не буде брехати, вживав алкогольні напої, хоче домовитися з поліцейськими, які йому відразу пояснили різницю між злочином і правопорушенням, яке він допустив.

Незначні розбіжності у часі на відеозаписах з різних носіїв, з відео реєстратора і камер поліцейських, жодним чином не спростовують фактичних обставин, встановлених по справі та винуватості ОСОБА_1 , пояснюється виключно обліком часу, встановленого на цих технічних приладах.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наявність у матеріалах справи протоколу про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за керування автомобілем, обладнаним засобами безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.31 Правил дорожнього руху, апеляційний суд вважає, що підстава для зупинки водія була очевидною та обґрунтованою, а працівники поліції не порушували його прав.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Помаза А. П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець