Провадження № 33/4820/656/21
Категорія: ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Кримчака О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 вересня 2021 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з нього 454 грн судового збору на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 23 серпня 2021 року о 17 год 15 хв в місті Хмельницькому на вулиці Подільська, 115 керуючи транспортним засобом марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п.10.9, 2.10а) ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 вересня 2021 року та скасувати вказану постанову, прийняти нову постанову, якою провадження по справі відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального, процесуального права.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього, в межах якого суд першої інстанції здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, не містить викладу фактичних обставин щодо порушення ним вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, схема місця ДТП не відповідає вимогам п.4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зауважував, що не встановлено факт пошкодження транспортного засобу та завдання його власнику матеріальних збитків, що виключає наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

Враховуючи відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в його діях відсутній і склад правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З урахуванням всіх обставин справи, посилався на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив питання щодо його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вбачається, що він не мав умислу на залишення місця ДТП, а тому провадження по справі за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не здобуто належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а відповідно винесена місцевим судом постанова є незаконною.

Стягуючи судовий збір не враховано положення п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору звільняються, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку.

Про прийняття оскаржуваної постанови йому стало відомо 30 вересня 2021 року, оскільки він з 13 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року лікувався та цього ж 30 вересня 2021 року отримав копію оскаржуваної постанови від 20 вересня 2021 року, що підтверджується відміткою на отримання ним копії постанови суду.

Відтак, на його думку, строк на оскарження постанови місцевого суду був ним пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення представника потерпілої адвоката Кримчака О.А. щодо її задоволення; приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин та за обставин, наведених у апеляційній скарзі, підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Уважаю, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції було дотримано.

Висновок суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до приписів ст.122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджується: відомостями з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ №048061, серії ААБ №225935 від 23 серпня 2021 року; схемою місця ДТП від 23 серпня 2021 року; рапортом від 23 серпня 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23 серпня 2021 року, та їх поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції; відеозаписами з місця події; фотозображеннями.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не бачив події ДТП, тому заперечував залишення місця ДТП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснила, що припаркувала свій автомобіль на вулиці Подільській, 115. Коли повернулась, то очевидці, які там були, сказали, що її автомобіль вдарили і водій поїхав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що був свідком ДТП. Він бачив як автомобіль «Nissan X-TRAIL» рухався заднім ходом і вїхав в автомобіль «Ніссан Жук». Водій вийшов, подивився, вибачився перед ним, але він йому сказав, що не потрібно вибачатись перед ним, а необхідно знайти власника. Водій сів в автомобіль і поїхав.

Приходжу до висновку, що вказаними показаннями свідка ОСОБА_3 спростовуються пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не помітив факту ДТП, у зв`язку з чим залишив місце події.

Уважаю, що пояснення свідків та потерпілої щодо обставин, за яких мала місце ДТП, та її наслідки узгоджуються з доданою схемою огляду місця події, є послідовними та узгодженими.

Суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що встановлені фактичні обставини, за яких мала місце ДТП, в даному випадку дають підстави вважати, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП.

Уважаю, що вказаний факт підтверджується наведеними належними, достовірними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів на спростування встановлених у справі фактичних обставин, за яких було вчинено правопорушення, не надано.

Твердження ОСОБА_1 розцінюються як спосіб захисту та спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Слід дійти висновку про те, що причиною даної ДТП стало порушення саме ОСОБА_1 п.п.10.9, 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються належними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, з яких чітко вбачається факт ДТП, характером і черговістю його дій як учасника дорожнього руху.

За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, є доведеною.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції оцінив сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та на підставі сукупності обставин справи прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, не встановлено.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, не допущено.

Підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.