Провадження № 3/219/4016/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Рибкіна Н.М.., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 військового коменданту ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце служби та посада: військова частина НОМЕР_2 , номер обслуги, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
01.11.2021 офіцером відділення ВСП Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про військове адміністративне правопорушення ДНК 2/2934 про те, що відповідно до посвідчення про відрядження від 27.10.2021 року № 1551 солдат ОСОБА_1 з 31 жовтня по 26 грудня 2021 року направлений з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), з метою підвищення фахової підготовки військовослужбовця військової служби за контрактом.
31 жовтня 2021 року о 20 годин 00 хвилин солдат ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військової служби, вжив 300 грам горілки за адресою: поблизу вул. Бахмутська, 1 м. Бахмут Бахутського району, Донецької області ( в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей).
31 жовтня 2021 року, близько 23 години 00 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 , знаходячись у відрядженні, виконуючи службові обов`язки , перебував в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: поблизу вул. Бахмутська,1, м. Бахмут, Бахмутського району, Донецької області (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей) в умовах особливого періоду, і в такому стані був виявлений представниками поліції Бахмутського РУП ГУНП в Донецькій області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що вину у вчиненні правопорушення визнає, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНК 2/2934 від 01.11.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 1319 від 01.11.2021 та тестом на алкоголь № 4874 за результатом якого вміст алкоголю складає 2,12 проміле, посвідченням про відрядження № 1551 від 27.10.2021 року та іншими документами.

Так, щодо незгоди з результатом тесту на алкоголь № 4874 від 01.11.2021 року 2,12 проміле військовослужбовцем ОСОБА_1 суд зазначає, що управлінням стандартизації, кодифікації та каталогізації 02.06.2017 року було видано Свідоцтво про іденифікацію виробника (постачальника) продукції для Збройних Зил України № 445 ТОВ «Науково виробниче підприємство «Академія медтехнологій» про те, що зазначений суб`єкт підприємницької діяльності України є виробником (постачальником) продукції для потреб Збройних Сил України та видано відповідний Сертифікат на продукцію- аналізатор вмісту парів алкоголю «Алконт М»( а.с.6)

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-02/0107 Газоаналізатор «Алконт М», виробник ТОВ «НВП» Академія медтехнологій» відповідає вимогам ДСТУ, дане свідоцтво про повірку чинне до 15.02.2022 року ( а.с.7)

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про незгоду з результатами тесту № 4874 від 01.11.2021 року являються надуманими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Крім того, суд вважає їх такими, на підставі яких останній намагався уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Також, суд звертає увагу на те, що у ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію . Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Отже, особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та 61-3951св18), 20 лютого 2018 року (провадження 61-4255св18), 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), 21 лютого 2019 року (провадження 51-7411км18). Про вищезазначене також наголошується у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 127/1684/16-к. (провадження № 51-1371 км 18).

З огляду на викладене, на момент вчинення правопорушення діє особливий період, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, визначеному цією статтею, а саме двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому вигляді складає 454 грн. 00 коп.

Керуючись ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір , ст. ст. 33 , 40-1, 172-20 ч. 3, 283, 284, 287 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 /три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять / грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири / грн. 00 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М.Рибкіна