П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

студента 4-го курсу УжНУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 26.07.2020 року о 03 год. 55 хв. перебував за адресою м. Ужгород, вул. Чорновола, 15, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна забарвлення шкірного покриву) виражався нецензурною лайкою. На законну вимогу працівників поліції, а саме поліцейського ОСОБА_2 , припинити адміністративне правопорушення, а саме застібнути ширінку та не порушувати тишу, при цьому ОСОБА_1 висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 26.07.2020 року о 03 год. 50 хв. в м.Ужгород по вул. Чорновола, 15, неодноразово виражався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, на неодноразові зауваження не реагував. Перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), кричав, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.09.2020 року справи про адміністративні правопорушення № 308/7524/20 та № 308/7527/20 відносно ОСОБА_1 за ст. ст.173, 185 КУпАП об`єднано та постановлено розглядати в одному провадженні, присвоєно спільній справі №308/7527/20.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто УПП в Закарпатській області ДПП для доопрацювання.

20 жовтня 2020 року матеріали адміністративної справи надійшли до суду з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції після доопрацювання. Було долучено рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 УПП в Закарпатській області сержанта поліції М. Лебедєва від 15.10.2020 року.

В судовому засіданні 15.09.2020 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП не визнав, пояснив, що 26.07.2020 року з 00.00 год. він разом з друзями відпочивав у квартирі його дівчини ОСОБА_3 , алкоголю не вживали. Після 02:00 год. вирішив йти додому, йшли разом з ОСОБА_4 та біля будинку №15 на вул. Чорновола в м.Ужгород до них підійшли працівники поліції. Його попросили показати документи, оскільки при собі документу не мав, працівник поліції встановив його особу. Після цього, він вирішив, що питань у працівників поліції до нього не має, тому з товаришем почали рухатись далі, але працівники поліції почали кричати за ним, щоб стояв. В подальшому його затрималми, одягнули кайданки та повезли у відділення поліції, де відносно нього склали кілька протоколів про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 11.01.2021 року ОСОБА_1 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Свида О.Г. у судовому засіданні заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в судове засідання 11.01.2021 р. адвокат не з`явився, заяв про відкладення до суду не надходило.

Крім того, до матеріалів справи захисником було долучено характеристику на ОСОБА_1 , видану Закарпатською обласною федерацією бодібілдингу та фітнесу від 15.08.2020 року та характеристику від голови ЖБК «Троянда» ОСОБА_5 від 11.09.2020 року, згідно яких ОСОБА_1 характеризується позитивно.

У судове засідання неодноразово викликались працівники патрульної поліції, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 для дачі особистих пояснень. Проте на виклики суду, останні до судового засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП передбачено за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пункту 7 Постанови Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

На вказане тлумачення злісної непокори посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідні дві складові: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції встановлюють особу ОСОБА_1 . З відеозапису не встановлено, щоб ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою та порушував тишу. Особа, відносно якого складено протокол поводив себе зухвало по відношенню до співробітників поліції, проте будь-якого факту непокори з дослідженого відеозапису не вбачається, як і не вбачається, що працівники патрульної поліції наполегливо, неодноразово повторювали законну вимогу, яку, як зазначено у протоколі, не виконав ОСОБА_1 .. Після вказаної події ОСОБА_1 був затриманий працівниками патрульної поліції та доставлений до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

У протоколі серії АА 255970 від 26.07.2020 року за ст.185 КУпАП та протоколі серії АПР18 №276457 від 26.07.2020 року за ст.173 КУпАП, не зазначено жодних свідків вказаних подій, не долучено інших доказів на підтвердження зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин, окрім цього ОСОБА_1 заперечує викладені в протоколі обставини.

Згідно протоколу серії АПР18 №276457 від 26.07.2020 року за ст. 173 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово виражався нецензурною лайкою в бік поліцейських, не неодноразові зауваження не реагував. З протоколу серії АА 255970 від 26.07.2020 року за ст.185 КУпАП слідує, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, на вимогу працівників поліції припинити адміністративне правопорушення, а саме: застібнути ширінку та не порушувати тишу, при цьому ОСОБА_1 висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських. Таким чином обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, фактично дублюють обставини зазначені працівниками поліції в протоколі за ст. 185 КУпАП України.

Крім того, звертаю увагу на те, що причиною будь-яких висловів з боку ОСОБА_1 були саме дії працівників поліції, що не може свідчити про наявність в нього умислу на порушення громадського порядку, за що передбачено відповідальність згідно ст. 173 КУпАП.

З врахуванням наведеного приходжу до висновку, що під час судового розгляду не було здобуто доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 громадського порядку.

Суддя критично відноситься до того, що дії особи стосовно якої складено протоколи, підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, в розумінні поняття «злісна непокора», наведеного у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року за №8.

Керуючись ст.252КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищенаведене, можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення не знайшли свого підтвердження, зокрема в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, тоді як, виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів, зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст 173,185 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 36, 173, 185, 251, 255, 256, 247, 283,284, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.