Справа № 461/81/21 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1515/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., захисника Боровця М.С., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2170/20900/20 від 04.11.2021 року повернуто ОСОБА_1 ..

Згідно протоколу про порушення митних правил №2170/20900/20 від 04.11.2020 року, 04 листопада 2020 року о 13 год. 33 хв. в зону митного контролю митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби, в напрямку «в`їзду в Україну» по смузі руху «червоний коридор» прибув транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CRAFTER 35,із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням водія, громадянина України ОСОБА_1 , який повертався з Республіка Польща до України в якості водія.

В ході проведення письмового декларування громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність товарів, що зворотньо ввозяться ним згідно митної декларації від 28.10.2020 року, а саме: принтер Arizona 350 xt, бувший у використанні 1 шт.; термопрес Texart CS-64, бувший у використанні 1 шт.; каяк двомісний, бувший у використанні 1 шт.; ламінатор бувший у використанні Kala Mistral 1 шт.

Після завірення митної декларації штампом «Під митним контролем» № «111» Галицької митниці Держмитслужби, в ході проведення митного контролю, у вантажному відділенні та кабіні вище вказаного транспортного засобу, без ознак приховування було виявлено незадекларований товар, а саме: 1) датчик висоти фар в кількості 22 шт., 2) випускний клапан, в кількості 20 шт., 3) легкосплавний диск Black Rhino Stadium, в кількості 2 шт., 4) датчик рівня положення кузова, в кількості 182 шт., 5) 24-денний курс інтенсивного догляду за шкірою від ТМ Babor, в кількості 12 штук, по 24 ампули кожна, 6) система розпізнання «мертвих зон» арт. 5Q0907686C, в кількості 20 шт., 7) вихлопна звукова система Akrapovic P-HF 1284, в кількості 1 шт., 8) перфератор Makita, арт. HR2631FT13, в кількості 1 шт., 9) набір інструментів без ознак використання Makita, арт. P-90532, в кількості 1 шт.

Предмети, що переміщувалися в межах неоподаткованої норми, було повернуто громадянину України ОСОБА_1 .

Про наявність даного товару при усному опитуванні, громадянин України ОСОБА_1 не заявив, та у митній декларації не вказав. Вказаний товар вилучено та передано на склад митного постав «Яворів» Галицької митниці.

Дії, ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 472 МК України.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ст.472 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції статті 472 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки доказами в матеріалах справи стверджується вина ОСОБА_1 та вчинене ним правопорушення має особливий характер суспільної небезпеки, судом взято до уваги пояснення захисника Боровця М.С., митний орган не мав обов`язку виконувати постанову суду від 04.03.2021 року про доопрацювання в частині зазначення кодів УКТЗЕД, митний орган не спростовував наявності додаткових пояснень ОСОБА_1 , протокол про порушення митних правил було підписано особисто ОСОБА_1 , а тому не можна стверджувати, що останньому не було роз`яснено норму ст.498 МК України. Також апелянт зазначає, що законодавством не визначено що лише одна посадова особа має здійснювати митний контроль та огляд товару, свідками протокол підписано свідками під час його складення і такі не залучалися лише для засвідчення відмови ОСОБА_1 від його підписання, також митним органом належним чином встановлено вартість вилучених товарів з дотриманням вимог ст.578 МК України і сам ОСОБА_1 жодних скарг з приводу цього не висловлював

Заслухавши пояснення захисника, який заперечив проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/81/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 472 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Під час апеляційного розгляду працівниками митниці не спростовані висновки суду першої інстанції про те, що під час складання Протоколу про ПМП № 2170/20900/20 державний інспектор Остапчук Т.В. не роз`яснила ОСОБА_1 норми ст.498 Митного кодексу України, які передбачають права та обов`язки осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, норми статті 63 Конституції України, а також не роз`яснено ОСОБА_1 про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу. Про це зокрема свідчить факт відсутності підписів ОСОБА_1 в розділі «Роз`яснення прав» Протоколу про ПМП № 2170/20900/20 і відсутність помітки про відмову ОСОБА_1 від підпису. Додатковим доказом цього є і саме письмове Пояснення від 04.11.2020 року, яке подавалося ОСОБА_1 на окремому аркуші до Протоколу про ПМП № 2170/20900/20. В даному Поясненні від 04.11.2020 року ОСОБА_1 вказував, що йому не роз`яснено права передбачені ст. 498 Митного кодексу України та ст. 63 Конституції України.

Крім цього, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт того, що державний інспектор Остапчук Т.В. особисто не здійснювала огляд транспортного засобу та вилучення незадекларованих товарів на підставі відомостей наданих на вимогу суду із електронної системи АСМО Інспектор 2006, з яких вбачається, що протягом періоду огляду транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CRAFTER 35, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , державний інспектор ОСОБА_2 одночасно здійснювала митне оформлення інших транспортних засобів, які рухалися через митний контроль через митний пост «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби. При тому, що державний інспектор ОСОБА_2 не могла фізично це робити одночасно, оскільки як нею було пояснено в судовому засіданні між місцем її роботи для здійснення митного контролю та місцем де оглядався транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CRAFTER 35, із реєстраційним номером НОМЕР_1 є не менше ніж 50 метрів.

Також судом першої інстанції правильно встановлено, що Згідно електронного витягу з АСМО Інспектор 2006, в розділі "Протокол дій", зазначається, що Митний огляд завершено 04.11.2020 року о 18:06:51 год. А Протокол про порушення митних правил № 2170/20900/20 складено 04.11.2020 року о 18:07:23 год., тобто між завершенням Митного огляду та складанням Протоколу про ПМП № 2170/20900/20 часовий відрізок становить менше однієї хвилини, є нереальним часом для складання Протоколу про ПМП № 2170/20900/20 на 3-х аркушах, долучення до нього 12 аркушів копій додатків, відібрання від особи, щодо якої складно Протокол про ПМП № 2170/20900/2004.11.2020 року письмового пояснення тощо.

І як наслідок складений протокол про порушення митних правил №2170/20900/20 від 04.11.2020 року відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції правомірно визнано недопустимим доказом у справі через допущені митним органом при його складенні грубі порушення вимог законодавства, зокрема права на захист.

Більше того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що митним органом належним чином та не у належний спосіб, передбачений законодавством України було визначено вартість вилучених товарів у ОСОБА_1 , зазначені висновки на переконання апеляційного суду є обґрунтованими та вмотивованими.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, митним органом як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не надано жодних належних та допустимим доказів на спростування правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та підтвердження доводів апеляційної скарги проте, що протокол про порушення митних правил та висновок про визначення вартості товарів є належними доказами, оскільки сам факт складення митним органом протоколу про порушення митних правил відносно особи та формальне долучення документів не може свідчити про доведеність її вини у вчиненні правопорушення.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.