П О С Т А Н О В А

29.10.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Шепель К.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

В протоколі серії ВАБ № 771669 від 28 вересня 2021 року, складеного старшим інспектором з ЮП Жмеринського РВП Сичиком В.А., зазначено, що цього дня о 14-30 год ОСОБА_1 не належно виконує батьківські обов`язки, в результаті чого його неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив неправомірні дії, а саме розрахувався за товар сувенірною купюрою. Чим вчинив, відповідно до протоколу, адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнає той факт, що його десятирічний син розрахувався в магазині сувенірною купюрою.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Проте протокол складено за фактом того, що неповнолітній син ОСОБА_2 розрахувався в магазині не справжніми грошима.

Відповідно до частини четвертої статті 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, недоведеною, оскільки у протоколі не зазначено про вчинення ним дій, відповідальність за які передбачена вказаною в протоколі статтею.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 254 цього Кодексу, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 256 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також одним із засобів доказування. Якщо вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення та його юридичної кваліфікації не буде дотримано, то суддя не зможе встановити фактичні обставини правопорушення, а також самостійно кваліфікувати дії особи, щодо якої складено протокол. Це пов`язано з тим, що відповідно до вимог закону суддя не може змінювати чи уточнювати суть порушення та кваліфікацію дій, які вказані у протоколі, а повинен розглянути справу та ухвалити постанову виключно в межах протоколу на основі зібраних його автором доказів.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Не грунтуючи свої висновки на припущеннях та не даючи юридичної оцінки діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя констатує, що частиною першою статті 184 КУпАП, про яку йдеться у протоколі, передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Що в даному випадку, виходячи із змісту протоколу, не мало місце.

За таких обставин приходжу до висновку про закриття провадження по даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 184, 247, 251, 254, 256 КУпАП -

п о с т а н о в и в :

Справу відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд особою, відносно якої винесена постанова.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ