Справа № 629/5481/20
Номер провадження 3/629/8/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 року м. Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - Мицик С.А., за участю захисника- Остапенко С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Янг», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 446371 від 28.10.2020 року, 28.10.2020 року о 09 годині 50 хвилин в м. Лозова по вул. Кутузова ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з велосипедом, який рухався через дорогу, в результаті ДТП транспортний засіб та велосипед отримали механічні пошкодження.

Захисник ОСОБА_1 -адвокат Остапенко С.Ю. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки він не перевищував швидкості руху, перед перехрестям рухався повільно, та ДТП відбулася з причини завантаженості перехрестя надмірною кількістю транспортних засобів і раптового на великій швидкості перетинання дороги велосипедистом в недозволеному ПДР місці. Зазначила про відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 , який керував автомобілем у відповідності до вимог ПДР, та наявними шкідливими наслідками.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, оглянувши дані відеозапису, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність(ст.9 КУпАП).

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення.

Вона містить у собі передусім такі ознаки, як: власне протиправне діяння дія чи бездіяльність; шкідливі наслідки діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення. Протиправне діяння є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони, всі ж інші ознаки є факультативними. Під час кваліфікації матеріальних складів повинен чітко простежуватись обов`язковий причиновий зв`язок між протиправним діянням та наявними шкідливими наслідками.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Велосипед- це транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому(п.1.10 ПДР).

Рух по проїзній частині, зокрема, на велосипедах, дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд.

Відповідно до п.6.7 ПДР України велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Згідно п.6.5 ПДР України якщо велосипедна доріжка перетинає дорогу поза перехрестям, велосипедисти зобов`язані дати дорогу іншим транспортним засобам, що рухаються по дорозі.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, продемонстрованого в судовому засіданні, вбачається, що в той час, коли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 під`їжджав до перехрестя, зліва направо, в недозволеному ПДР місці, не зменшуючи швидкість, перетинав дорогу велосипед під керуванням ОСОБА_2 , та якого завчасно побачити водій ОСОБА_1 не мав можливості, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортного засобу та велосипеду.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Лозова по вул. Кутузова у відповідності до вимог п.12.1 ПДР України, та не вчинив протиправного діяння, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак, на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 245,251,280,124, 247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 -на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.А. Мицик