Справа № 694/1916/21
Провадження № 3/694/559/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.11.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнє місце роботи пожежний рятувальник 6 державної пожежно-рятувальної частини управління ДСНС України у Черкаській області,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади пожежного рятувальника 6 державної пожежно-рятувальної частини управління та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення , пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупціїдекларацію особи, яка припиняє діяльність уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), оскільки граничний термін подачі був 31.03.2021, а декларація фактично подана 03.06.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України,ст. 268 КУпАП, вину визнав у повному обсязі та просив закрити справу за спливом строків притягнення його до відповідальності,

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що протокол відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою та з дотриманням вимог КУпАП, наявність складу правопорушення не заперечує і сама правопорушник, тож просить накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП, оскільки строки притягнення його до відповідальності не пропущено.

Розглянувши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, суддя приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, згідно з витягом з наказу (по особовому складу) № 27 від 06.06.2013 про призначення осіб рядового і начальницького складу ОСОБА_1 призначено на посаду пожежного рятувальника 6 державної пожежно-рятувальної частини управління (а.с. 34).

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро Українивіднесені до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону. Отже, ОСОБА_1 , будучи особою начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У відповідності до п.п. «д» п.1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи особою начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 45Закону України «Про запобігання корупції»зобов`язаний був подати після припинення діяльності декларацію після припинення діяльності за звітний рік, у якому було припинено діяльність з граничним терміном подачі до 31.03.2021 включно.

Проте вказана декларація була подана ОСОБА_1 лише 03.06.2021р.

За несвоєчасне подання декларації про майновий стан суб`єкта декларування, без поважних причин, передбачена відповідальність за ст. 172-6 КУпАП, яка тягне за собою накладення штрафу у передбачених законом розмірах.

З наведеного вбачається, що законодавець встановлює відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації як важливий елемент складу правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 вищевказаних вимог закону не дотримався, подавши, без поважних причин, декларацію після звільнення з порушенням встановленого строку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП, при цьому, його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 07.10.2021 № 386/2021, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в якому зафіксовані обставини несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення (а.с. 2-11);

- витягом з наказу (по особовому складу) №83 від 17.04.2020 Про кадрові питання, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади пожежного рятувальника 6 державної пожежно-рятувальної частини управління 25.04.2020 (а.с. 31);

- пам`яткою при звільненні зі служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України, відповідно до якої вказується про обов`язок подання декларації після звільнення і з якою ОСОБА_1 був ознайомлений 20.03.2020, про що міститься його підпис (а.с. 40);

- послідовністю дій користувача ЄДРДО за період 01.01.2021- 03.06.2021р.р., за якою ОСОБА_1 розпочав подання декларації після звільнення03.06.2021 року о 11 год. 03 хв. 45сек. і закінчив 03.06.2021 року о 12 год. 16 хв. До цього жодних дій, спрямованих на подання декларації не вчинялося (а.с. 26-27);

- витягом та декларацією ОСОБА_1 після звільнення з Єдиного державного реєстру декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно з якими ОСОБА_1 подав декларацію після звільненнялише 03.06.2021 р. о 12 год. 16 хв., тобто, поза межами строку, встановленого законом для подання декларації після звільнення (а.с. 17-25);

Суд враховує, що вказані докази є чіткими, узгоджуються між собою та об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність наведених доказів і викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставин, відсутні.

Доказів, які б свідчили про об`єктивні обставини, що унеможливлювали подання ОСОБА_1 декларації після звільнення до 01.04.2021 року, у матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАПадміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.212-15,212-21цьогоКодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

При цьому дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони, встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Також, слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогамист.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що декларацію за після звільнення ОСОБА_1 подав на офіційному веб-сайті НАЗК 03.06.2021 року шляхом подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до діючого законодавства, останній день подачі декларацій після звільнення, яке відбулося у 2020 році - 31.03.2021 року.

Подання декларації ОСОБА_1 у будь-який час після 01.04.2021 року, вже могло розцінюватись як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з повідомлення начальника сектору з питань запобігання та виявлення корупції Управління ДСНС України в Черкаській області, останнім було адресовано лист від 07.04.2021 №10/16-05 до НАЗК у якому вказувалося про виявлене порушення здійснене ОСОБА_1 .

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннямист.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 07.04.2021 року, що в даному випадку і є днем виявлення інкримінованого правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, датою вчинення адміністративного правопорушення зазначено 01.04.2021 року, тобто день несвоєчасного подання декларації після звільнення, а датою виявлення є дата складання протоколу (а.с. 8 -9).

Суд погоджується із датою вчинення адміністративного правопорушення, якою є 01.04.2021 року.

Втім з датою виявлення адміністративного правопорушення суду не можливопогодитись, виходячи з того, що дата 07.10.2020 року свідчить про несвоєчасне подання декларації, але подання декларації у вказаний час лише підтверджує несвоєчасність її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Між тим, системний аналіз законодавства свідчить про те, що моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАПє не дата складення протоколу, а дата, коли уповноважений суб`єкт дізнався про факт неподання відповідної декларації.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених уст.38 КУпАП.

Крім того, за змістом п. 9 ч. 1ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції»саме до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, закінчились строки, передбаченіст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихст.38 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п.7ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбаченіст.38 КУпАП.

У пункті 11 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» міститься роз`яснення про те, що ст. 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Суддя вважає, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч. 3 ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, після несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення та відповідного повідомлення про цей факт Управління ДСНС шляхом направлення повідомлення до НАЗК, останнє, із вказаної дати вже мало відомості про порушення ОСОБА_1 приписів ч. 1ст. 172-6 КУпАПта мало передбаченезакономправо і можливість ініціювати вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень.

Натомість, відповідні відомості Департаменту стратегічних розслідувань були надані лише листом 03.08.2021 року.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення була подана 03.06.2021 року і уповноважений орган вже був обізнаний про факт її несвоєчасного подання, у період з 07.04.2021 року по 03.08.2021 року жодних дій, спрямованих на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, не вчинялось. Протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 07.10.2021 року.

Враховуючи, що з дня виявлення правопорушення сплинув шестимісячний строк для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Питання сплати ОСОБА_1 судового збору відповідно дост.40-1 КУпАПсудом не вирішується з огляду на відсутність накладеного на нього судом адміністративного стягнення.

На підставі встановленого, керуючись ст.40-1, ч. 1 ст.172-6, ст.ст.283-285,287, КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутого за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Д.І. Сакун