Номер провадження: 33/813/1315/21
Номер справи місцевого суду: 495/7480/21
Головуючий у першій інстанції Савицький С.І.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, під головуванням судді Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання Ющак А.Ю.

Особа, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Потерпіла - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ПРОЦЕДУРА та ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.08.2021 року інспектором СРПП Білгород-Дністровського РВ ГУНП в Одеській області ДПП ст. лейтенантом поліції Паскаль О.О. складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 168164 з якого вбачається, що25.08.2021 року, о 01.35 годині в смт. Затока, 63 км, а/д Одеса-Білгород-Дністровський, Одеська область, ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 520, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

30.08.2021 року поліцейським ВРПП Білгород-Дністровського РВ ГУНП в Одеській області ДПП ст. лейтенантом поліції Івасенко Ю.В. складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 168281 з якого вбачається, що 30.08.2021 року, о 17.50 годині на а/д Р75/57 км. в смт. Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки BMW 520, д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху в результаті чого не впорядися з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль Skoda, д/н НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі дороги. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року справи про адміністративні правопорушення № 495/7480/21, № 495/7482/21 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 495/7480/21.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

-поновити строк на оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року;

-скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року;

-провадження у справі закрити на підставі п.1, ч.1, ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушенням.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова підлягає скасуванню з огляду на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Посилається на те, що про існування оскаржуваної постанови, він дізнався лише 10 вересня 2021 року, коли звернувся до канцелярії Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області з метою надання йому інформації щодо розподілу протоколу по адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а отримав її лише 20.09.2021 року.

Зазначає, що розподіл справи відбувся у 09:22 год. 09.09.2021 року, а розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відбувся того ж дня о 10:00 год.

09.09.2021року до районного суду направлені матеріали відносно нього за ст. 124 КУпАП, судове засідання призначено також на 09.09.2021 року, про що він був повідомлений працівниками поліції, але не з`явився до суду, так як в протоколі про адміністративне правопорушення було вказано, що вину свою визнав. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП розглянутий в той самий день, коли матеріали були направлені до канцелярії суду.

Вважає, що суддею Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицьким С.І. порушене його право до доступу до правосуддя.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній його підпис, що він повідомлений про час та місце судового засідання.

Про те, що справи за ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП об`єднані в одне провадження йому відомо не було.

Посилається на те, що він не здійснював керування транспортним засобом BMW 520, д/н НОМЕР_1 , а знаходився біля припаркованого автомобіля, який був заглушений.

Зазначив, що на вимогу співробітників поліції переставити машину, у зв`язку із тим, що він припаркувався в забороненому місці - відмовився посилаючись на те, що випив півстаканчика пива. Після цього працівники поліції почали вести себе зухвало, відмовляючи повернути йому мої права, почали виривати ключі від його транспортного засобу та запропонували йому, щоб не складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП вирішити дане питання грошовою сумою у розмірі 15 тисяч гривень.

В матеріалах справи відсутні відео-записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції на яких зафіксовано інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив наявність двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Районний суд залишив поза увагою той факт, що в нього є свідок, який на той час перебував разом з ним, та може підтвердити той факт, що він не здійснював керування транспортним засобом та усі конкретні обставини справи.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши сторони, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обєднуючи справи про адміністративні правопорушення № 495/7480/21, № 495/7482/21 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП в одне провадження районний суд виходив з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП України.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 ,суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених цими статтями, а невизнання провини розцінив, як бажання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Зазначене правопорушення кваліфікується як відмова від прохоження в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до санкції ст. 124 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. 12.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

30.08.2021 року відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за порушення п.13.1 ПДР України.

За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП

Відповідно до п 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.7 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Відповідно до санкції частини 1 статті 130 КУпАП, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням відеозапису, а у разі неможливості його здійснення у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 286 КК України передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Судом апеляційної інстанції оглянуто:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №168281 від 30.08.2021 року;

-схему місяця ДТП від 30.08.2021 року;

-письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №168164 від 25.08.2021 року;

-письмові пояснення ОСОБА_1 ;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вищезазначені докази не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння а присутності двох свідків.

Особи, які були учасниками в адміністративному провадженні, приймають участь в таких спорах як суб`єкти приватно-правового права і можуть доводити свою невинуватість та заподіяну шкоду в процедурі цивільного судочинства.

Інше перешкоджало б судовому захисту прав осіб, зробивши ілюзорним механізм компенсації шкоди.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол підписала невідома йому особа - ОСОБА_6 , оцінюється критично, так як в суді апеляційної інстанції він повідомив, що цій особі був переданий транспортний засіб у зв`язку з відстороненням його від керування.

Посилання ОСОБА_1 на те, що справа розглянута за його відсутності спростовується особистим підписом в адміністративному протоколі серії ДПР18 № 168281 від 30.08.2021 року про належне його сповіщення про час та місце судового засідання на 09.09.2021 року о 10.00 год., а те, що справи об`єднані та розглянуті в одному провадженні не є підставою для скасування судового рішення.

В суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від підпису в протоколі.

Посилання на те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не підтверджено матеріалами справи.

Зазначені докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності д о свідків, тому співробітник патрульної поліції мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Залучення свідків під час оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП не є порушенням, так як п.6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, законні підстави для скасування оскаржуваної постанови судді з мотивів яких просить апелянт, відсутні.

Таким чином, усі доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення та закриття провадження у справі жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті, інкримінованого йому правопорушення і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення.

Істотних порушень норм КУпАП, якіб могли стати підставою для скасування постанови суду, як про це просив в апеляційній скарзі апелянт, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2021 року - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А.Гірняк