КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4777/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності: захисника: ОСОБА_1, Горєва Д.А.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 21 серпня 2021 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Героїв Космосу, 7 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Bens 311» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду позитивний - 0,99 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9аПравил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова прийнята передчасно та з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуючи постанову суду, ОСОБА_1 посилається на те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції з грубим порушення норм ст. 266 КУпАП та положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Зокрема, як зазначає апелянт, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за відсутності свідків, працівниками поліції не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення акт огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, не роз'яснено ОСОБА_1 його прав, встановлених ст. 268 КУпАП, серед яких і право на правову допомогу, а також не надано відповідних документів на технічний засіб, за допомогою якого проводився його огляд на стан сп`яніння.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалося не уповноваженими на те особами.

В той же час, ОСОБА_1 посилається на те, що працівники поліції відмовилися доставляти його до закладу охорони здоров'яз метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції, всупереч положень КУпАП, допущено численні порушення, зокрема розгляд такої справи відбувався за відсутності секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу. Крім того, суддею було відхилено його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання захисника, що на думку апелянта, порушило його право на захист.

Підсумовуючи, ОСОБА_1 вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - Горєва Д.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувався з грубим порушенням закону, зокрема за відсутності двох свідків.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Як встановлено нормами ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідно до наведених положень закону, присутність двох свідків під час проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язкове лише в разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеофіксації.

Таким чином, з урахуванням того, що в матеріалах справи міститься відповідний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, вбачається, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціальних технічних засобів, а тому відсутність свідків під час огляду не є порушенням вимог закону.

За доводами апеляційної скарги, працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Однак, наведені доводи не ґрунтуються на положеннях закону.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проводиться лише, у разі його незгоди на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 дав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу. Після проходження такого огляду ОСОБА_1 не оскаржував його результати та не вимагав від працівників поліції направити його до закладу охорони здоров'я для проходження такого огляду у лікаря-нарколога.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було надано документів щодо приладу «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки такі документи демонструються працівниками поліції на вимогу особи, яка проходить огляд. Однак із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 такої вимоги на місці події не висловлював, а тому у поліцейських була відсутня потреба у наданні таких документів для ознайомлення.

Оскаржуючи постанову суду, апелянт також звертає увагу на те, що до матеріалів протоколу поліцейськими не було долучено акт огляду особи на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства хорони здоров'я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, акт огляду особи на стан сп'яніння складається працівниками поліції у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що огляд вважається недійсним у разі порушення положень ст. 266 КУпАП, а тому відсутність в матеріалах справи акта, який передбачений наведеною Інструкцією не може бути саме по собі підставою для скасування судового рішення і закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, що огляд особи на стан сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, здійснювалося не уповноваженими на це особами.

Так, положеннями ст. 255 КУпАП передбачено, що протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП складаються посадовими особами органів Національної поліції.

В той же, час відповідно до пункту 5 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», саме поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серед іншого, передбачені і ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 був складений сержантом Національної поліції України Машеренко Ю.В .

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Види спеціальних звань поліцейських встановлені ст. 80 Закону України «Про національну поліцію», серед яких зазначено і сержанта поліції.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився уповноваженою особою органу Національної поліції України.

Щодо доводів апелянта про те, що судом порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, що розгляд відбувався за відсутності секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, то апеляційний суд вважає, що вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки чинним КУпАП такий порядок розгляду справи не передбачений, а учасники провадження не клопотали перед судом про здійснення фіксації технічними засобами, з посиланням на Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, оскаржуючи постанову суду, апелянт посилається на те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому прав.

Однак, апеляційний суд зазначає, що відповідно до досліджуваного відеозапису, патрульний поліції зачитує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та повідомляє суть вчиненого ним правопорушення. Протокол підписаний ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у відповідній графі такого протоколу, зауважень або заперечень до якого ОСОБА_1 не зазначив, зокрема і щодо не роз'ясненення йому прав, визначених положеннями КУпАП.

Крім того, у своїй скарзі апелянт зазначає про порушення його права на захист в суді першої інстанції, а саме, що суддею було відхилено його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання захисника.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, останній був укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Горєвим Д.А. 26 жовтня 2021 року, в той час як, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції відбувся 28 вересня 2021 року. В той же час, матеріали справи не містять письмового клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, з тих підстав, що його захисник не може прибути в судове засідання 28 вересня 2021 року.

Тобто, з урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає порушення права ОСОБА_1 на його захист в суді першої інстанції.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтвердив обставини його вчинення.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун