П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1759/21

Провадження №3/943/864/2021

01 листопада 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., захисника Волошина С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089207 від 05.09.2021, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 05 вересня 2021 року о 03 год. 35 хв. на вулиці Петрушевича, 3 в місті Буську Золочівського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, будучи представленим в судового засіданні повноважним захисником адвокатом Волошином С.В.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Волошин С.В. у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу категорично заперечував факт керування автомобілем, однак поліцейські проігнорували даний факт, незважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів цьому. Крім того, поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки після запитання чи буде він проходити на місці такий огляд, підзахисний повідомив, що не являється водієм і не керував автомобілем, після чого поліцейський одразу перейшов до складення адміністративного протоколу, хоча повинен був запропонувати та доставити останнього до найближчого медичного закладу, чого не зробив. Зокрема, поліцейський не доставив підзахисного для огляду на стан сп`яніння в лікарню, навіть не запропонувавши йому пройти такий огляд у медичному закладі, про що чітко слідує із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що у свою чергу безспірно свідчить про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому результати такого огляду слід визнати недійсними як недопустимі докази. Також із відеозапису вбачається, що у нього відсутні жодні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, долучений до справи відеозапис події свідчить про те, що відеофіксація події перервана: не з початку зупинки транспортного засобу та не до кінця його спілкування з поліцейськими, є перерваною за кількома окремими відеофайлами та їх нарізками, які за своїм обсягом явно не відповідають загальному часу події, а відеозапис розпочинається ще до встановленого в протоколі часу імовірного керування транспортним засобом, що видається необ`єктивним і нелогічним, а зазначений час на відеозаписі є взаємовиключним і суперечливим. Більше того, відсутність у його підзахисного стану алкогольного сп`яніння свідчить також факт, що вони не відсторонили останнього від керування транспортного засобу та відпустили його додому. Оскільки жодних інших належних доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 5 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.

Натомість, в порушення приписів зазначеної Інструкції відеозйомка відбувалась з переривами протягом певного часу, а долучений до матеріалів справи відеозапис події містить нарізку відеофайлів, що явно не відповідають загальному часу інкримінованої події, оскільки згідно протоколу про адміністративного правопорушення час події склав 15 хвилин (03:35 год. 03:50 год.), а сукупний обсяг усіх разом узятих трьох окремих відеофайлів становить 11 хвилини 15 секунди, де один відеофайл, який містить факт спілкування поліцейського із ОСОБА_1 триває лише 05 хвилин 15 секунд, що свідчить про ведення відеозапису події не безперервно, як того вимагають вищевказані положення Інструкції.

Нормою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зокрема, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абоперебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

В силу вимог п. 5 цієї Постанови підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 цієї Постанови).

Як убачається із матеріалів справи, зокрема із відеозапису події, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився, оскільки поліцейським запропоновано про можливість проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу. Проте після отримання відмови останнього у проходженні огляду на місці, поліцейський, на порушення вимог пункту 6 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008, одразу перейшов до складення адміністративного протоколу, без пропозиції пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, незважаючи на те, що ОСОБА_1 також ставиться у вину відмова від проходження відповідного огляду в медичному закладі, що не відповідає дійсності та спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні, що матеріали справи та досліджені докази не підтверджують самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом до зустрічі з поліцейськими, зважаючи на неодноразові заперечення про це останнього на місці події 05 вересня 2021 року о 03 год. 35 хв. у м. Буську, про що об`єктивно слідує із дослідженого судом відеозапису події.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших, що в даному випадку мало місце у вказаній справі.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо відмови ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від проходження ним огляду на стан сп`яніння після керування транспортним засобом, як і не надано доказів самого факту керування ним транспортним засобом до зустрічі з поліцейськими, зважаючи на неодноразові заперечення ОСОБА_1 на місці події 05 вересня 2021 року о 03 год. 35 хв., ураховуючи відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів цього та істотне порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та фіксування його відмови від такого огляду. Більше того, матеріали відеозапису об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а безпосередньо після відмови пройти такий огляд на місці зупинки, поліцейський перейшов до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос