Провадження № 3/359/4864/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 184 КУпАП

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявилось в тому, що останній 25.10.2021 року близько 16:00 год. в АДРЕСА_2 " вдарив в обличчя рукою малолітнього ОСОБА_3 , чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства". Своїми діями ОСОБА_1 вчинила дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно мали місце події, зазначені у протоколі. Однак, вину у вчиненому правопорушенні вона визнає частково, оскільки вона належним чином виконує передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання сина ОСОБА_2 . Так, 25.10.2021 року її син разом з іншими дітьми перебував на день народженні свого однокласника в ресторані "Кідев". Близько 17:00 год. вона приїхала забрати свого сина, і мати іменника повідомила їй, що між її сином та ОСОБА_3 була сутичка, де ОСОБА_4 під час гри вдарив ОСОБА_5 по щоці. Будь-яких ушкоджень у ОСОБА_5 не було. Згодом хлопці помирилися та гралися далі, тому вона не придала цьому інциденту значної уваги.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 430385 від 26 жовтня 2021 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлена та який нею власноручно підписано (а.с.2); даними рапорту інспектора СЮП ВП Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Максимчук Ю. від 26.10.2021 р.; копією письмових пояснень ОСОБА_1 , наданими нею під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в яких вона фактично вину визнала, зазначивши, що її син дійсно вдарив ОСОБА_3 , однак це було під час гри (а.с.4); копією письмових пояснень ОСОБА_6 (а.с.5-6); копією протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.10.2021 року, згідно якого 25.10.2021 року близько 16:00 год., перебуваючи в ресторані "Кідев" хлопчик на ім`я ОСОБА_4 наніс декілька ударів кулаком по голові ОСОБА_3 (а.с.7); копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, у ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про духовний та моральний розвиток дитини, поважати дитину.

Стаття 11 ЗУ "Про охорону дитинства" закріплює, що саме сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 12 даного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Так, під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів яких є нагляд за поведінкою дитини. Тому легковажне або байдуже ставлення батьків чи осіб, що їх заміняють, до поведінки дитини, відсутність належного контролю і її відповідністю нормам життя суспільства часто ведуть до здійснення дітьми правопорушень. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Поведінка малолітнього ОСОБА_2 , яка виразилась у тому, що останній знаходячись в ресторані "Кідев" вдарив в обличчя рукою малолітнього ОСОБА_3 , вказує на відсутність належного контролю з боку батьків за його поведінкою. Це свідчить про те, що передбачені ст. 150 СК України обов`язки матір`ю малолітнього ОСОБА_2 виконуються неналежним чином, а саме незабезпечення необхідних умов належного виховання її сина, оскільки остання не звертала уваги на те, що її син, перебуваючи на дні народженні в однокласника, поводив себе некоректно по відношенню до одного із гостей, а саме ОСОБА_3 , влаштував з ним сутичку, в ході якої вдарив його в обличчя.

З огляду на це, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо того, що її син хоч і вдарив ОСОБА_3 , однак хлопці помирилися, не можуть слугувати підставою для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки саме батьки повинні здійснювати належний нагляд за своїми дітьми з метою забезпечення їх виховання з відповідністю нормам життя суспільства, що є безпосереднім їх батьківським обов`язком, а не навчальний заклад чи будь-які інші установи та особи.

З аналізу представлених доказів суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 досягли такого рівня невиконання батьківських обов`язків, що їх можна вважати саме ухиленням від виховання дитини або ж від забезпечення належних умов виховання дитини.

Таким чином, своїми діями, які виразились у невиконанні батьками обов`язків щодо виховання дитини, тобто ухилення матері, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітнього сина, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

До обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, суддя, на підставі ст. 34 КпАП України, відносить те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинене нею вперше.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Також, суддя враховує, що за встановлених в ході судового розгляду обставин, сутичка була незначною, хлопці помирилися, та внаслідок дій малолітнього ОСОБА_2 значної шкоди здоров`ю ОСОБА_3 завдано не було.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення, не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, а також безпосередньо громадянам, що свідчить про фактичну відсутність суспільної небезпеки в її діянні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була та жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному нею правопорушенню.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, ч. 1 ст.184, ст. ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк