Справа № 210/6300/21
Провадження № 3/210/2382/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" листопада 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області,про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ФОП « ОСОБА_1 », проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Відділення поліції №2 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшов протокол серії ВАБ №810401 від 22.10.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ВАБ №810401 від 22.10.2021 р., 22.10.2021 року о 13.20 год. ФОП « ОСОБА_1 » в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 не забезпечила належне виконання дотримання карантинних вимог, а саме не забезпечила маркування для перебування в черзі, чим порушила абз.4 п.п.9 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12. 2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні присутньою не була, проте через канцелярію суду подала письмову заяву де зазначила, що на теперішній час, вимоги п. 9 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоУ-2», зі змінами, виконано, а саме нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра, що підтверджується фототаблицею, тому просить суд суворо не карати її.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшла такого висновку.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, п.п. 14 п. 2 Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, в тому числі не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Аналізуючи диспозицію ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне керуватись наступними нормами, які регулюють відповідні суспільні відносини.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 19грудня 2020 року до 31грудня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, від 20травня 2020 року №392 та від 22 липня 2020 року №641.

На підставі п. 2-2 Постанови №1236 з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання(через вікна видачі,тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни) (п.п.9 п.2-2 Постанови).

Пунктом 4 Постанови №1236 установлено, що Головним державним санітарним лікарем розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно з Тимчасовими рекомендаціями щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року, торгівля продовольчими та непродовольчими товарами повинна здійснюватися з дотриманням санітарних вимог та з урахуванням цих рекомендацій, спрямованих на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зокрема, згідно з п.2 вказаних Тимчасових рекомендацій на вході до закладу торгівлі необхідно організовувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60% для ізопропілових спиртів та понад 70% для етилових спиртів.

Відповідно до п.4 вказаних Тимчасових рекомендацій дозволяється одночасне перебування відвідувачів з розрахунку не більше однієї особи на 10 квадратних метрів площі зали обслуговування. Обмеження контакту між працівниками та відвідувачами повинно здійснюватися шляхом організації обслуговування з дотриманням принципу соціального дистанціювання (1,5 метри).

Згідно з п. 7 рекомендацій працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ).

Крім того, згідно з п. 8 рекомендацій суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відсутні докази, щодо того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, отже не суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Як зазначено вище, працівником поліції у протоколі встановлено, що ОСОБА_1 22.10.2021 року порушено вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року із змінами, проте останніми не надано суду належних та допустимих доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Так, факт допущеного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №810401 від 22.10.2021 року, проте не підтверджуються зібраними по справі доказами, оскільки всі надані разом із протоколом документи показують протилежне, а саме: - копія свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , копі паспорту гр.. ОСОБА_1 , копія витягу з реєстрації платників єдиного податку також надана на громадянку ОСОБА_1 , фото таблиця.

Факт того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання підтверджується наданими працівниками поліції документами, які долучені до матеріалів адміністративної справи, а саме: так, згідно протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 , яка працює як ФОП « ОСОБА_1 », проте працівниками поліції долучено до матеріалів адміністративної справи копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця на ім`я « ОСОБА_2 ». Копія паспорту та копія витягу з реєстрації платників єдиного податку також надана на громадянку ОСОБА_1 а не ОСОБА_1 .

Крім того, працівниками поліції в якості доказу адміністративного правопорушення долучено до протоколу фото таблицю, згідно якої неможливо взагалі встановити, чи було взагалі порушено абз.4 п.п.9 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12. 2020 року гр.. ОСОБА_1 , оскільки з наданої фото таблиці окрім вивіски магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та дверей взагалі нічого не вбачається.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено жодних фотографій, відеозаписів стосовно подій зазначених в протоколі. Не долучено рапорту працівника поліції, яким було виявлено правопорушення та складено протокол про адміністративне правопорушення. Не залучено свідків адміністративного правопорушення інкримінованого гр.. ОСОБА_1 , письмові пояснення ЧерваченкоЛ.І., тощо.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина гр.. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведена.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018р. у справі №760/9462/16-а зробив висновок, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки інших належних та допустимих доказів для перевірки зазначених в протоколі обставин на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано (показань свідків, відеозапису, фото таблиці, рапорту, тощо).

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283 - 285, 287, 289, 291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко