Справа № 559/1214/21
Провадження № 3/559/557/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. за участі захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Суржук Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст.. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2021 о 00 год. 15 хв. в м. Дубно по вул. У.Самчука, 6 водій ОСОБА_1 керуючи т/з ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, вираженого тремтіння пальків рук, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох понятих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 15.09.2021 захисник ОСОБА_4 адвокат Суржук Л.М. повідомила, що 15.09.2021 року нею до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. По суті справи пояснила наступне. Вважає, що дана справа тісно пов`язана з кримінальним правопорушенням, яке розслідує ДБР за фактом зловживання службовим становищем працівників поліції. ОСОБА_1 зупинили працівники поліції і висловили вимогу вийти із машини. ОСОБА_1 у своїх поясненнях висловлює таку позицію, що засумнівався у об`єктивності працівниці поліції, оскільки на його запитання «В чому полягає причина зупинки?», перший раз вона повідомила, що у неї є інформація, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Коли водій вдруге поставив це питання, працівниця поліції пояснила інше, а саме, що у неї є інформація, що водій не був пристебнутий ременем безпеки. У зв`язку з тим, що у водія виник сумнів щодо об`єктивності працівника поліції, він з автомобіля не вийшов. Працівниками поліції не було виконано заходів, чітко передбачених ст. 260 КУпАП. Натомість до водія застосували слізогінний газ, виштовхали його з машини силоміць і завдали тілесних ушкоджень. Все це підтверджено матеріалами справи. Захист вважає, що у даному випадку має бути застосована теорія «Про плоди отруйного дерева». Якщо джерело доказів є недопустимим, усі інші дані, отриманні з його допомогою, будуть такими самими. Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а й усього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів. У протоколі допиту потерпілого, який долучено до матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_1 зазначає, що коли його доставили працівники поліції до відділку для складання адміністративних протоколів, він просив медичну допомогу, оскільки почував себе погано. В матеріалах справи є наявна медична довідка, в якій зазначено, які тілесні ушкодження були завданні ОСОБА_1 . Таким чином, вдруге працівники поліції порушили закон та діяли не на захист громадянина, а в супереч його інтересам, коли не викликали медичного працівника, щоб надати допомогу. У протоколі допиту потерпілого зазначається, що після складення адміністративних протоколів, ОСОБА_1 було запропоновано підписатися під протоколом. Але ОСОБА_1 пояснив, що оскільки до нього було застосовано сльозогінний газ та завдано тілесних ушкоджень, він почуває себе погано, і навіть не бачить матеріалів, які підписує. В протоколах про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 130 КУпАП зазначено, що особа від підпису відмовилася, також відмовився підписати пояснення. Однак це є недостовірні дані. Також у фабулі протоколу за ст. 130 КупАП зазначено, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на місці та у медичному закладі. Згідно протоколу вбачається, що ОСОБА_1 двічі було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі. Просить суд звернути увагу, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а також не може відшукувати докази на користь обвинуваченого, оскільки це є порушення права на захист.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, працівник поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, і лише в разі відмови від такого огляду повинен запропонувати пройти огляду медичному закладі. Однак, цих вимог працівник поліції не виконав і після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відразу було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Крім того зазначає, що на відео, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівниця поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», однак навіть не чекаючи відмови ОСОБА_1 щодо проходження тесту за допомогою газоаналізатора, працівниця поліції запропонувала пройти огляд у медичному закладі. Таким чином, ОСОБА_1 не висловлював незгоди чи відмови проходження огляду на місці зупинки, а працівник поліції поспішно, не отримавши відмови, запропонувала відразу пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі, чим порушила вимоги ст. 266 КУпАП. Отже, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним. Отже, є підстави для визнання недійсним огляду на предмет з`ясування стану сп`яніння ОСОБА_1 . Крім того, згідно вимог ст. 266 КУпАП працівник поліції повинен відсторонити особу від керування транспортним засобом,уу разі виявлення її в стані алкогольного сп`яніння. Однак цього працівником поліції не було виконано. Також, у ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія, що ставить під сумнів той факт, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Всі ці обставини свідчать про недоведеність того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позаяк у нього не вилучалися посвідчення водія, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, а отже подальший огляд на стан алкогольного сп`яніння не повинен був пропонуватися взагалі.

Крім того, вважає, що долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними та недопустимими доказами, оскільки це є заздалегідь надруковані на комп`ютері бланки, пояснення однакового змісту, записані однаковим почерком від однієї руки. Тобто свідки поставили свої підписи у заздалегідь написаних працівниками поліції бланках. Фактичні обставини справи свідчать, що під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 працівники поліції перевищили свої службові повноваження, вчинили відносно нього кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України. По даному факту розпочато розслідування органами ДБР. Також просить звернути увагу суду на постанову Верховного Суду від 29.04.2020 року, де зазначено, що суди при винесені покарання за порушення ПДР не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф. Тобто судом не можуть братися до уваги свідчення свідка ОСОБА_5 . Тим більше, щодо працівників поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Пелеха ГУНП в Рівненській області проводилося службове розслідування щодо внесення відомостей до ЄРДР на предмет перевищення вказаними працівниками своїх службових обов`язків при складанні протоколу на ОСОБА_1 .

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, а процедура проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведена з порушенням ст.. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також застосуванням до ОСОБА_1 грубого фізичного насильства, провадження у даній справі має бути закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення. Разом з тим, захисник не заперечує той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинився на вимогу працівників поліції. Чи надавав працівникам поліції посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, не може сказати. Дії працівників поліції щодо незаконної зупинки ОСОБА_1 не оскаржувалися, слідчо-оперативна група не викликалася. Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як він був відпущений працівниками поліції, відразу звернувся до медичного закладу у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Не настоював на тому, щоб медичні працівники провели огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вважав, що медпрацівники обслідують його повністю, в тому числі і на стан алкогольного сп`яніння. Не думав, що потрібно на цьому наполягати. Крім того, він тривалий час, більше 2 годин перебував у Дубенському РВП, а кров на алкоголь можна перевірити на протязі 2 годин.

В судовому засіданні 15.09.2021 старший інспектора СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції Кундеус Євгенія Борисівна пояснила наступне. 04.06.2021 спільно з поліцейським ОСОБА_5 перебувала у добовому наряді. Поблизу вул. Залізнична у м. Дубно до неї підійшов невідомий чоловік та повідомив про те, що гр. ОСОБА_1 має намір керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повідомив марку машини та номерний знак. На даний час він знаходиться на вул. Семидубській поблизу старого кінотеатру і буде їхати за місцем свого проживання в район вул. Підборці. Проїжджаючи на службовому автомобілі по вул. Грушевського, поблизу будинку №160 стояв ще один екіпаж поліції, якими було зупинено автомобіль, водій якого був з ознаками алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було передано їм алкотестер «Драгер». В цей час на вул. У.Самчука проїжджав автомобіль, про який їм було повідомлено. Даний автомобіль був ними зупинений, водія було повідомлено про причину зупинки, було зачитано права та обов`язки. Водій з автомобіля не виходив, поводив себе агресивно та мав намір дальше продовжувати рух. Працівниками поліції було викликано ще один екіпаж на допомогу. Було запрошено двох понятих. Водію було запропоновано вийти з автомобіля та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він категорично відмовлявся. Її напарник силоміць дістав водія з автомобіля, оскільки він добровільно відмовлявся вийти, було одіто йому кайданки. Все це відбувалося в присутності двох понятих. Оскільки водій мав намір надалі продовжувати рух, водія було забрано в Дубенський РВП, в його присутності було складено акт, куди буде забраний його транспортний засіб. Стверджує, що гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився. Також йому було запропоновано підписати протокол про адміністративне правопорушення, на що водій лише виразився нецензурною лексикою. Жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_1 спричинено не було, можливо коли надівали йому кайданки, працівники поліції могли залишити якісь тілесні ушкодження.

В судовому засіданні 15.09.2021 було допитано інспектора СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , який пояснив суду наступне. 04.06.2021 він з ОСОБА_6 патрулювали у місті, були в районі Залізничного вокзалу. До них підійшов невідомий чоловік та сказав, що його знайомий ОСОБА_1 має намір керувати автомобілем марки ВАЗ у стані алкогольного сп`яніння. На даний час громадянин ОСОБА_1 перебуває на вул. Семидубській. Вони поїхали в сторону вул.. Грушевського, і на перехресті вул. Грушевського і вул. У.Самчука було помічено вказаний автомобіль. З метою перевірки інформації, ними було зупинено вказаний автомобіль, водію було повідомлено про причину зупинки. Водій відразу почав себе агресивно поводити, виражався нецензурною лексикою, сказав, що у них не було підстав його зупиняти і їхні дії є незаконними. Від водія було чути різкий запах алкоголю. Попросили його вийти з машини, але він сказав, що їхніх дій виконувати не буде. Працівниками поліції було викликано ще один екіпаж. Також було запрошено двох свідків, в присутності свідків водію було зачитано права та запропоновано вийти з машини, надати посвідчення водія та пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. На що водій не погодився, та закрився в машині. Оскільки він чинив непокору, виражався нецензурною лексикою, з машини виходити відмовлявся та мав намір надалі здійснювати рух, працівниками поліції було прийнято рішення силоміць дістати його з автомобіля, було здійснено адміністративне затримання та складено відповідний протокол. В подальшому запитали водія, чи має він кому передати керування автомобілем, він відповів, що такої особи у нього не має. Тому транспортний засіб було переміщено на стоянку, про що складено акт. Протокол за ст. 130 КУпАП складався на місці події, точного часу складання протоколу не пам`ятає. Жодних документів у водія не вилучалося, оскільки водій відмовився їх пред`явити на вимогу працівників поліції. Водію було чітко запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовлявся проходити тест і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі. Відмова була зафіксована на нагрудну боді-камеру. Йому було повідомлено, що у разі відмови, буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Щодо бланків пояснень свідків зазначає наступне. Пояснення пишуться від руки. Однак, коли є відмова водія від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, свідки заповнюють відповідні бланки. Хто з працівників поліції відбирав пояснення свідків відповісти не може.

Свідок ОСОБА_8 , яку попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384,385 КК України, 29.09.2021 надала суду пояснення наступного змісту. Вони з ОСОБА_1 04.06.2021 їхали по місцю його проживання на вул. Підборці. Їх зупинили працівники поліції і не пояснюючи причину зупинки, спочатку стверджували, що вони були не пристебнуті ременями безпеки, потім, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю, хоча він того дня не пив. Почали чинити на нього тиск, агресивно себе поводили та спілкувалися з ним. Потім приїхав ще один наряд поліції. Силою витягнули його з машини, потім її витягнули з машини, не дали навіть забрати з машини речі. ОСОБА_1 забрали в поліцейську машину і поїхали. Працівники поліції відразу пропонували пройти водію тест на стан алкогольного сп`яніння або на місці або в медичному закладі, він не відмовлявся, він навіть не встиг відповісти на пропозицію пройти тест на місці події. Йому сказали, або ви проходите тест на місці, або в медичному закладі. ОСОБА_1 погоджувався пройти тест на місці зупинки. Алкотестер «Драгер» в руках будь-кого з поліцейських вона не бачила. На місці події протокол не складався. Потім чоловік їй сказав, що протокол складався в відділку поліції. Розповів їй в подальшому, що просив у відділку поліції, щоб йому зняли наручники, дали вмитися. Однак працівники поліції відмовлялися. Як надавали пояснення поняті, свідок не бачила. Працівники поліції не пояснювали ОСОБА_1 , що він затриманий, також не пояснювали, що він буде відсторонений від керування транспортним засобом. В якій годині працівники поліції забрали ОСОБА_1 в відділок, точно сказати не може, близько 12 години ночі. Додому він повернувся біля 04 години ранку. Вже вдома він розповів їй, що був у поліції. Нічого там не підписував, бо не бачив, що писати, оскільки сльозилися очі від газового балончика. Потім його працівники поліції підвезли на автовокзал, там на таксі він поїхав в медичний заклад, де йому обробили рану.

В судове засідання 29.09.2021, 18.10.2021 та 04.11.2021 свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися. Постанова про привід вказаних свідків від 18.10.2021 виконана не була.

Сторона захисну не наполягала на їх повторному виклику.

Заслухавши пояснення сторони захисту, допитавши посадову особу, яка склала протокол, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази як кожен окремо так і в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015№ 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Разом з тим, відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди воді на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №439701 від 04.06.2021 /а.с.2/, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить інформацію про свідків, підпис працівників поліції, від підпису протоколу та отримання його копій ОСОБА_1 відмовився;

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від огляду ОСОБА_1 - відмовився. Даний огляд проводився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт містить їх підписи, дані свідки зазначені і у протоколі /а.с.3/;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2021 року 00 год. 40 хв., згідно якого ОСОБА_1 направлено до КНП «Дубенська міська лікарня» у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд у медичному закладі не проводився /а.с.14;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , згідно яких вони були присутні під час того як ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, також у їх присутності було складено протокол серії ДПР18 №439701 від 04.06.2021/а.с.5,6/;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній не заперечує того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Однак стверджує, його було зупинено без вагомих підстав, оскільки правил ПДР він не порушував та в стані алкогольного сп`яніння не перебував /а.с.31-38/;

-відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому чітко зафіксовано факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

-поясненнями наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , яка підтвердила факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ;

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, містить відомості щодо свідків, а також відповідний запис про відмову від підпису підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу, при складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, правопорушник з наявними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Тобто, зі змісту протоколу слідує, що працівниками поліції були виконані вимоги закону, а саме ст. 266 КУпАП.

Враховую, що доказове значення має не саме визнання або заперечення ОСОБА_1 своєї вини, а та конкретна інформація про обставини, що мають значення для справи, тобто фактичні дані щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Також, як того вимагає п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 р. №1395, відмова від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану сп`яніння відбулася у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Пояснення вказаних свідків об`єктивно підтверджуються як змістом протоколу про адміністративне правопорушення, так й матеріалами справи.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучених до матеріалів справи, у присутності останніх водій ОСОБА_1 відмовився, у встановленому законом порядку, пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6810» на місці зупинки або у медичному закладі.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів в справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 ставилось у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення п.2.5 ПДР України, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9 ПДР України.

Крім того, згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, переглянутих в судовому засіданні, поліцейським озвучено, що водія ОСОБА_1 , оскільки навна інформація, що він може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Також працівником поліції запропоновано водію пред`явити посвідчення водія для встановлення особи. Однак, водій ОСОБА_1 відмовлявся пред`являти посвідчення водія та неодноразово запитував поліцейського «Яка причина зупинки його транспортного засобу?» У подальшому поліцейські неодноразово пропонували водію пред`явити документи для встановлення особи та вийти з машини. Однак, водій продовжував На неодноразову вимогу поліцейського пред`явити документи для встановлення особи та вийти з машини, водій ОСОБА_1 не реагував, після чого до нього було застосовано спеціальні засоби - кайданки.

Також, з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, переглянутих в судовому засіданні, вбачається, що водію ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`ягніння, однак останній не мав наміру проходити огляд ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в медичному закладі.

Суд зауважує, що згідно копії виписки з медичної карти амбулаторного хворого травмпункту КНП «Дубенська міська лікарня» від 04.06.2021 у ОСОБА_1 наявні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана правої брови, садно чола, лівого колінного суглобу, пошкодження капсули великого пальця правої кисті. Однак, вказане не спростовує відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши сукупність доказів в справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення).

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України в ОСОБА_1 у суду немає, такої інформації він особисту суду не повідомляв.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 130, 221, 251, 268, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тсяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 на користь держави: судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В. Ралець