Справа № 712/7276/21
Провадження №3/712/2299/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., захисника Давигори С.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до припинення діяльності перебував на посаді старшого інспектора кінолога у кінологічному центрі ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора кінолога у кінологічному центрі ГУНП в Черкаській області та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-УІІ, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що невчасно подав декларацію, оскільки не був обізнаний, в тому, що є необхідність в поданні декларацій, після звільнення. Також зазначив, що ним подавалась декларація перед звільненням з цієї посади та щорічна декларація. Як тільки він дізнався про необхідність подання Е-декларації, після звільнення, одразу це зробив. При цьому зазначив, що його матеріальний стан за цей час залишився не змінним.

Захисник просила закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 подав декларацію перед звільненням та щорічну декларацію. Дані декларації, які були подані перед звільненням збігаються в повному обсязі з даними після звільнення.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтримав, оскільки вважає, що останнім було порушені вимоги антикорупційного законодавства та просив притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, захисника та ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Черкаській області від 18.10.2019 № 249 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора кінолога КЦ ГУНП в Черкаській області.

У подальшому наказом ГУНП в Черкаській області від 17.12.2020 № 318 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади та зі служби в Національній поліції України за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію»

Таким чином, у розумінні підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларацію відповідно до встановленого Законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Під припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, мають на увазі наступне: а) фактичне звільнення; б) перехід на посаду, яка не підпадає під дію пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, тобто не потребує подання декларації.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» декларанти, які перебувають у трудових відносинах та декларанти, які припинили діяльність у звітному періоді, зобов`язані подати декларацію за минулий рік.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію 07.06.2021, хоча гранічний термін подачі був до 00 годин 00 хвилин 01.04.2021.

Незважаючи на те, що декларації «після звільнення» та «щорічна» охоплюють один і той самий звітний період декларант, який припинив діяльність у звітному періоді, зобов`язаний подати декларацію за минулий рік, тому твердження захисника про необов`язковість подачі декларації після звільнення, оскільки дані в декларації не змінні, суддя не може взяти до уваги.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення).

Однак при визначенні необхідності накладення стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання декларації, через необережність та після повідомлення про необхідність подання вказаного виду декларації, вжив всіх заходів щодо подачі вказаної декларації.

Враховуючи форму вини ОСОБА_1 у вигляді необережності, зважаючи на малозначний характер і суть адміністративного правопорушення, відсутність будь-яких шкідливих наслідків від вчиненого, і те, що правопорушення усунуто ним особисто, суддя вважає за необхідне на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

У відповідності до ст.ст. 22, 284 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 284, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина