КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/3694/21
№ апеляційного провадження: 33/824/2782/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вибіцького Кіріла Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням з закриттям провадження у справі.

Згідно постанови, 24.01.2021 року близько 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , висловившись на їхню адресу нецензурною лайкою, ображав, штовхав колишню дружину, чим вчинив психологічне та фізичне насильство в сім`ї, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На дану постанову 21 травня 2021 року, через засоби поштового зв`язку адвокат Вибіцький К.Є. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, просив постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або призначити ОСОБА_2 громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або притягнути ОСОБА_2 до адміністративного арешту на строк до семи діб.

Вказано, що при розгляді даної справи суддею не було з`ясовано всіх обставин справи, не допитано у якості свідка апелянта та її дочку, не враховано, що ОСОБА_2 раніше вже вчиняв домашнє насильство, такі його дії мають системний характер, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року, якою ОСОБА_2 уже було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Зазначено, що ОСОБА_2 умисно діяв, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_1 намагаючись вижити її з квартири, чим завдав сильних душевних страждань у зв`язку з чим у останньої погіршився стан здоров`я.

Також, є незрозумілим, чим користувався суд при наданні ОСОБА_2 характеристики, оскільки жодних документів, які б його характеризували суду надано не було і не з`ясовано чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідність особи правопорушника.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено з об`єктивних причин, оскільки станом на день подання апеляційної скарги повного тексту постанови отримано не було.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику Вибіцькому К.Є. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Вислухавши пояснення адвоката Вибіцького К.Є. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено також, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 не виконала вимог процесуального закону та неправильно застосував норми матеріального права.

Так, обґрунтовуючи свій висновок районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріалами справи доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №385555 від 10.02.2021 року, письмовими поясненнями потерпілих гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням з закриттям провадження у справі, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення в цій частині належним чином не мотивував.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 раніше притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснила, що її батько - ОСОБА_2 періодично вчиняє домашнє насильство по відношенню як до матері - ОСОБА_1 так і до неї, ОСОБА_3 , висловлюючись на їхню адресу нецензурною лайкою, образами, штовханиною матері, що негативно впливає на їх психологічний стан та стан здоров`я.

З пояснень свідка убачається, що під час аналогічної події 24.01.2021року негативна поведінка батька носила триваючий характер і вона вимушена була викликати працівників поліції, які й склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та конкретні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови з ухваленням по справі нової постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173 -2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити адвокату Вибіцькому Кірілу Євгеновичу в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Вибіцького Кіріла Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва 19 квітня 2021 року скасувати та постановити по справі нову постанову наступного змісту.

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар