Номер провадження: 33/813/1333/21
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,
За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Левіт Віктора Семеновича на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізична особа підприємець, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 Левіт Віктор Семенович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить судвинести постанову, якою скасувати повністю постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.
В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 26.10.2021 року, з`явилися ОСОБА_1 та її представник - адвокат Левіт В.С.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката Левіт В.С., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до неї адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 142385 від 03.07.2021 року, відповідно до якого 03 липня 2021 року, приблизно о 03 годині 48 хвилин ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Veloster д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою вул. Посмітного, 25/1, що у Приморському районі в м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння відповідно до показників приладу Drager 0,31 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.1);

- роздрукованим чеком «Alсotester Drager №7510», відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0,31 % (а.с. 4,5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6,7);

- відеозаписом події, яка сталася 03.07.2021 року (а.с.23).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Приморського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2021 рокута порушенні нею вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення склав інспектор взводу №1 роти 6 Батальйону №2 полку УПП в Одеській ДПП Третьяченко І.С. В той же час, огляд на стан сп`яніння, із застосуванням приладу Drager «Alсotester 7510» та складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, які також є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, склав інспектор взводу №1 роти 6 Батальону №2 полку УПП в Одеській ДПП лейтенант поліції Гибалюк В.С., у зв`язку із чим, на думку апелянта, огляд на стан сп`яніння, із застосуванням приладу Drager «Alсotester 7510» та складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння були здійснені посадовою особою поліції, яка не мала повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, вказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що законом не обмежено можливість участі в складенні протоколу про адміністративне правопорушення кількох патрульних поліцейських, які і вважаються уповноваженими на те посадовими особами, згідно із ст. 255 КУпАП.
Твердження представника ОСОБА_1 Левіт В.С. про те, що суд залишив поза увагою доводи захисника стосовно порушення посадовою особою поліції процедури виявлення у водія ознаків алкогольного сп`яніння є також необґрунтованими, оскілки судом першої інстанції надана обґрунтована оцінка по кожному доводу захисника.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваної постанови, судом зазначено наступне.

Так, дії поліцейських при проведенні огляду особи з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння врегульовані вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.
Відповідно до наданих відеозаписів, встановлено, що ОСОБА_1 була зупинена за керування транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар у темну пору доби, о 03 годині 48 хв. ( на відеозаписі чітко зафіксовано момент керування транспортним засобом та його зупинки). Під час спілкування, поліцейські встановили, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння і належним чином роз`яснили порядок проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Крім цього, на відеозаписах зафіксований чоловік ОСОБА_1 як пасажир, який провокував конфлікт з поліцейськими та перешкоджав проведенню огляду.
На відеозаписі № 01859-001859, о 03:55 03.07.2021, перед початком огляду на приладі «Драгер» поліцейські пред`явили усі необхідні документи, роз`яснили спосіб і порядок проходження огляду. О 04 годині, ОСОБА_1 продула належним чином, та згідно із показниками газоаналізатору, виявлено 0.31 проміле алкоголю.
На відеозаписі 0185-001859, о 04:01 03.07.2021, ОСОБА_1 звертається до поліцейських із пропозицією вирішити це питання в інший спосіб. Поліцейські повідомили про те, що буде складено протокол, і про недопустимість керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані відеозаписи свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Окрім того, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття судом законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом також був відтворений у судовому засіданні відеозапис, з якого чітко вбачаються події місця скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 03.07.2021 року.
Більш того, з вказаного відео також вбачається, що водій ОСОБА_1 сама визнала, що вона пила пиво (відеозапис 04 години 39 хвилин).
Вищенаведені докази беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на відео зафіксовані вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 були направлені на затягування строку передбаченого для об`єктивного медичного огляду.
Посилання представника ОСОБА_1 Левіт В.С. про те, що суд першої інстанції також не врахував доводи захисника стосовно використання посадовою особою поліції спеціального технічного засобу, який не пройшов повірку є безпідставними.

Так, на підставі пункту 5 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Вищевказаної вимоги співробітниками поліції до ОСОБА_1 перед проведенням огляду виконані, що підтверджується відеозаписом події (03 години 4хвилин).
Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України №374 від 04.06.2015 року "Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці" вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається належать до сфери законодавчо врегульованої метрології згідно зі ст. 3 Закону України " Про метрологію та метрологічну діяльність".
Згідно з Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року за № 1747 "Про затвердження міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі , що видихається підлягають повірці з міжповірочним інтервалом у 1 рік.
Остання повірка газоаналізатору приладу «Drager Alcotest 7510» була здійснена 06.08.2020 року, а огляд ОСОБА_1 проводився 03.07.2021 року, тому доводи апеляційної скарг в цій частині також є безпідставними.
Безпідставними є і посилання представника апелянта про те, що судом не було враховано і те, що ОСОБА_1 самостійно звернулася до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, за результатами якого - ознаків сп`яніння не виявлено.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з матеріалів справи, у додатках до своїх письмових пояснень від 02.08.2021 року, направлених до суду, ОСОБА_1 надала також і Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.07.2021 року (а.с. 13-20).

Разом з тим, обґрунтованим є висновок суду щодо того, що вказаний висновок , який складений о 06 годині 45 хвилин, не може бути доказом невинуватості ОСОБА_1 , оскільки він складений поза межами строку вказаного у ст. 266 КУпАП.
При цьому, окремо суддею також взято до уваги, що поліцейські належним чином роз`яснили і повідомили про можливість проходження огляду у медичній установі, на що ОСОБА_1 не погодилась, а тільки лише після спливу значного проміжку часу, і після складення протоколу, вона забажала пройти огляд саме в медичній установі.
Що стосується прохальної частини апеляційної скарги про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то слід зазначити, що вказане клопотання не було підтримане ОСОБА_1 та її представником у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні поза всяким сумнівом знайшло своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Левіт Віктора Семеновича залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізична особа підприємець, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра