ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/18653/21

Провадження №3/522/12715/21

02 листопада 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2021 серії ДПР18 №287718 07.09.2021 ОСОБА_1 о 02 годині 20 хвилин у м. Одеса на вул. Сегедська 14, керував транспортним засобом Yamaha Aprio, реєстраційний номер VIN: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 7510», що було зафіксовано на нагрудному відеореєстраторі №1874, а також підтверджується тестом №366 від 07.09.2021, результати огляду становлять 0,31‰. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2,9 пп. а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд не з`явився, однак, 01.11.2021 до суду надійшло письмове заперечення захисника Козака І.С. із клопотанням про розгляд справи за його відсутності та за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За даних обставин, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, у письмових запереченнях захисник Козак І.С. просив закрити провадження у справі через відсутність, на його думку, у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що на доданих відеозаписах не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а інші докази на підтвердження вказаної обставини в матеріалах справи відсутні. Також захисник зазначає, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейські поводили себе непрофесійною, в тому числі не роз`яснили належним чином ОСОБА_1 права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, вказав, що зазначений у роздруківці результат тесту Drager Alcotest 7510 час відібрання проби не узгоджується з даними відеозапису з портативного реєстратора поліцейського, внаслідок чого результати огляду є недостовірними. Також захисник, посилаючись на те, що у національному законодавстві України не визначено максимальний допустимий рівень вмісту алкоголю у повітрі, що видихається під час керування транспортним засобом, застосуванню підлягають положення Конвенції про дорожній рух, відкритої для підписання у Відні 8 листопада 1968 року, ратифікованої Українською СРСР 25.04.1974, в редакції Європейської угоди від 1 травня 1971 року (далі - Конвенції про дорожній рух), згідно з якою станом алкогольного сп`яніння слід вважати рівень алкоголю у повітрі, що видихається, вище 0,25 проміле, що із врахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного засобу Drager Alcotest 7510 свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Розглянувши справу, з дослідженням наявних у ній матеріалів, прийшов до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. а) п.2.9 Правил дорожнього руху, з-поміж іншого, водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Не зважаючи на невизнання вини, порушення ОСОБА_1 зазначеного положення ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується наступним дослідженими в вході розгляду справи доказами:

-відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейського №1874, що містяться на доданому оптичному диску DVD-R диску: MAP626XL10224532, Так, переглядом з відеозаписів у файлах ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що поліцейськими пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» або у закладі охорони здоров`я, роз`яснювались права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у тому числі вказувалось про право особи користуватися юридичною допомогою (03:04 останнього відеозапису). Крім того, переглядом відеозапису, що міститься у файлі .4, з 02:20 встановлено, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 , про те чи вживав він алкогольні напої незадовго до події, останній відповів, що пив пиво.

-роздруківкою результату тесту №366, проведеного 07.09.2021 о 02:27:32 за допомогою спеціального технічного засобу Drager 7510 (№ARLM-0433), згідно з яким рівень концентрації алкоголю у повітрі, що видихнув ОСОБА_1 становив 0,31‰ (проміле).

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за формою, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, з підписом ОСОБА_1 про згоду із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager 7510 (№ARLM-0433).

Стосовно доводів захисника щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 слід зазначити, що на вказаних відеозаписах з портативних реєстраторів поліцейських зафіксовано, як останній знаходиться безпосередньо на транспортному засобі Yamaha Aprio та не заперечує факту керування ним.

Щодо встановленої невідповідностей у часі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, а саме: відповідно до відеозапису забір проби у ОСОБА_1 мав місце близько 02 години 31 хвилини, а згідно в роздруківкою результату тесту Drager «Alcotest 7510» останній мав місце близько 02 години 27 хвилин, вказана розбіжність у часі не є суттєвою та не спростовує результатів проведеного огляду.

Щодо доводів захисника про відсутність у законодавстві України положення про максимальний допустимий рівень вмісту алкоголю у повітрі, що видихається під час керування особою транспортним засобом, слід зазначити наступне.

Пунктом 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, встановлено, що держави-учасниці зобов`язуються у національному законодавстві передбачити спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50г. чистого алкоголю на літр крові чи 0,25мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, у внутрішньому законодавстві України дійсно не передбачено максимально допустимий рівень вмісту алкоголю у повітрі, що видихається особою під час керування транспортними засобами. За даних обставин слід керуватися максимально допустимим цифровим показником 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле), визначеним Конвенції про дорожній рух, згода на обов`язковість якої надано Україною у встановленому законом порядку.

Разом з цим, згідно з настановою по експлуатації спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 абсолютна допустима похибка під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі становить +/- 0,03 проміле (стр. 25), тобто з урахуванням результату тесту ОСОБА_1 у 0,31 проміле, дійсна концентрація алкоголю у видихуваному повітрі становила не менше 0,28 проміле, що перевищує зазначену вище допустиму норму 0,25 проміле та свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів захисника щодо непрофесійного поводження працівників поліції, зокрема здійснення відеофіксації не безпосередньо з моменту початку виконання службових обов`язків, що є порушенням п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, допущення неформального спілкування та витрата значного часу на з`ясування обставин, які не мають відношення до обставин події, то вказані обставини дійсно знайшли підтвердження в ході перегляду відеозаписів з портативних реєстраторів поліцейських, проте зазначене не вплинуло на належність, допустимість та достовірність досліджених доказів та встановлені судом обставини.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь вини, інші обставини справи наявні підстави для застосування до особи адміністративного стягнення згідно з санкцією зазначеної статті КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 10, 33,251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя К.В. Іоніді