Справа № 428/9139/20
Провадження №3/428/2226/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором МПП «ТВВ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2020 року о 03:08 годині водій ОСОБА_1 , в м.Запоріжжя, по вул.Космічній, в районі буд.140, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110206», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився в медичному закладі у лікаря нарколога, про що свідчить висновок № 5061, в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, просив провадження по справі закрити, оскільки постановою Луганського апеляційного суду від 06.11.2020 постанову Сєвєродонецького міського суду від 23.09.2020 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було скасовано, провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Горбатенко О.М. в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, надала письмове клопотання в якому зазначала, що постановою Луганського апеляційного суду від 06.11.2020 постанову Сєвєродонецького міського суду від 23.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було скасовано, провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а отже відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та оскільки діючим КУпАП не передбачено можливість зміни судом кваліфікації просила провадження по справі закрити.

Вислухавши надані пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Законом України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» виключено п.п. 2-4, 7, п.1, п.п. 171 Закону № 2617-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, які вводили до Кримінального Кодексу України ст. 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та нову редакцію ст. 130 КУпАП. Закон набрав чинності 03.07.2020.

Таким чином кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 КК України, скасована та повернуто адміністративну відповідальність за вчинення даного правопорушення в редакції КУпАП, що діяла до 30.06.2020.

Подія, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, сталася 11.10.2020.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 411347 від 11.10.2020 року, ОСОБА_1 , в м.Запоріжжя, по вул.Космічній, в районі буд.140, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110206», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився в медичному закладі у лікаря нарколога, про що свідчить висновок № 5061, в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Крім того, в підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП матеріали містять рапорт працівника поліції, щодо обставин викладених в протоколі, направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, де зазначено ознаки сп`яніння а також те, що огляд за допомогою стаціонарного технічного засобу не проводився у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння та відмовою від огляду, висновком № 5061 від 11.10.2020 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , з якого також слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходженні огляду, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі.

Також суду надано відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 11.10.2020 року працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

В якості підтвердження повторності вчинення правопорушення протягом року надані матеріали містять довідку УПП в Запорізькій області ДПП, таблицю особи ОСОБА_1 та роздруківку постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.09.2020 з ЄДРСР по справі № 428/7137/20 із зазначенням в якості правопорушника «ОСОБА_1».

Однак, як слідує з наданої постанови Луганського апеляційного суду від 06.11.2020 постанову Сєвєродонецького міського суду від 23.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було скасовано, провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

Ретельний аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2020 року та станом на час розгляду справи судом, судове рішення не набуло чинності, тому в матеріалах справи були відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Крім того, посилання на довідку УПП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, витяг з Єдиного реєстру судових рішень, як на підставу наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є безпідставними, оскільки ці письмові докази не є тими належними доказами у справі, які можуть свідчити про повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року одного з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на це, враховуючи доведеність факту відмови ОСОБА_1 , як особою яка керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встаноленому законом порядку, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак норми КУпАП не передбачають перекваліфікації дій за вчинене правопорушення, передбачене КУпАП. Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені у фабулі протоколу підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП, так як в ній не зазначена така кваліфікуюча ознака як «повторність», суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 і визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що суддя самостійно, відповідно до норм чинного законодавства, не має права здійснювати перекваліфікацію адміністративного правопорушення, а повинен здійснювати розгляд протоколу в тому вигляді в якому він надійшов, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник