Справа № 489/6476/20
Номер провадження 3/489/309/21
Постанова

Іменем України

06 січня 2021 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв Вячеслав Валентинович, розглянувши матеріали, що надійшли з Інгульського ВП ГУНП Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі - особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

встановив

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11.2020 серії ВАБ № 199001, 29.11.2020 о 15:00 год. гр.. ОСОБА_1 , будучи директором мережі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », допустила роботу вказаного магазину по просп. Миру, 21, чим порушила вимоги постанови КМУ № 641 п. п. 5 п. 14 (зі змінами та доповненнями).

В протоколі зазначено, що особа вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа пояснила, що магазин не працював, просто були не зачиненими двері через які зайшли відвідувачі і перебували в приміщенні. Однак їм нічого не продавали, тому вину не визнає.

Так, стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні по суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, у протоколі не зазначено, яким саме нормативним актом були винесені зміни та доповнення до Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641.

Відповідно до Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641, п. 14 виключено на підставі Постанови КМУ від 11 листопада 2020 року № 1100, чинною на момент складення протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказів були надані письмові пояснення особи, в яких вона посилається на ст. 63 Конституції України, відповідно до якої, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, як орган який уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення не має права змінювати текст протоколу, перекваліфіковувати дії, доповнювати або змінювати обставини викладені в протоколі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки інших доказів суду на надано та зазначено пункт Постанови КМУ, який було виключено, а отже особа не могла його порушити, суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 221, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі - особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В. В. Кокорєв