Провадження № 33/824/4778/2021 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

04 червня 2021 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 на бульварі Вернадського, 85 в м. Києві у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху керував автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Крім того, 04 червня 2021 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 на бульварі Вернадського, 85 в м. Києві у порушення п. 13.1 та п. 2.3б Правил дорожнього руху керуючи автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Рено номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Так, апелянтом указано про те, що він не керував транспортним засобом, а матеріали провадження не містить відповідних доказів на спростування його доводів. Відтак, на переконання ОСОБА_1 , у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, апелянт також зазначив, що постановлене йому у вину адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ним вчинено не було, оскільки саме водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Рено номерний знак НОМЕР_2 , будучи необережним при виїзді з паркувального місця, здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та був припаркований поряд. Крім цього, апелянтом звернуто увагу, що на час прийняття оскаржуваної постанови судом першої інстанції, строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у апеляційній скарзі просив проводити розгляд у його відсутність.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 до суду також не з`явився, був повідомлений про дату та час розгляду справи, будь - яких заяв із зазначенням причин неявки до суду апеляційної інстанції не надходило.

Неявка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.06.2021, в якому викладені фактичні обставини вчинення правопорушення, відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1 , а саме, намагався виїхати із зеленої зони, однак за вказівкою працівника поліції зупинив авто, заглушив мотор та вийшов з автомобіля.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого визнанняу якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського є безпідставними. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху апеляційна скарга не містить.

Також відповідають фактичним обставинам справи і є обґрунтованими висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.3Б та 13.1 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказані висновки стверджуються схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції.

Дослідивши указані докази суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.3Б та 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.3Б та п.13.1 Правил дорожнього руху апеляційна скарга не містить.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що саме водій автомобіля Рено Меган д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , намагаючись виїхати пошкодив його автомобіль та під час бійки рукою вдарив у своє лобове скло внаслідок чого воно тріснуло спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що на момент, коли водій автомобіля Рено Меган ОСОБА_2 прибув за викликом працівників поліції на місце події, ушкодження на автомобілі Рено Меган д.н. НОМЕР_2 вже були зафіксовані працівниками поліції.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Разом з тим, суд вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчились передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, як вбачається з постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року остаточне адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, в межах санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи ту обставину, що провадження у справі в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП було закрито, з постанови слід виключити посилання суду на застосування ст. 36 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 рокущодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Виключити з постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року посилання на застосування ст. 36 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька