Єдиний унікальний номер 725/6711/21
Номер провадження 3/725/3782/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №224214 від 25.09.2021 року, ОСОБА_1 25.09.2021 року о 07год.58хв., керував транспортним засобом марки «Tayota Land Cruiser 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Заводська, 1, в м.Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив правила вимоги п.2.5 ПДР. Тим самим, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 вину свою у вчиненні даного правопорушення не визнає. Вказує, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Повністю заперечує проти суті правопорушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №224214 від 25.09.2021 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає даний протокол необґрунтованим, та таким, що спростовується. Також, стверджував, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 25.09.2021 року, складений з порушенням чинного законодавства та є незаконним, тому просив провадження по даній справі закрити, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя робить висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Пунктом 12 Розділу II Інструкція від 09.11.2015 N 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, для встановлення факту наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП по фату порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України слід встановити чи дотримано процедуру його направлення для проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду здійснюється у разі його відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої незгоди з результатами тесту проведеного на місці зупинки, при цьому немає значення чи виникла у поліцейського підозра про стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, пунктами 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, до суду було передано та долучено до протоколу компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського БУПП у Чернівецькій області щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дана відеозйомка є переривчастою, тобто нагрудна камера періодично виключалася та включалася, оскільки під час перегляду відео було встановлено відсутність певних епізодів з моменту спілкування із ОСОБА_1 і працівниками поліції, які зазначені в протоколі, підтвердженням чого є зафіксований час на відео компакт-диску, який долучений до матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він був впевнений у тому, що він тверезий тому погодився пройти тест, однак не на технічному приладі DRAGER ALKOTEST, а шляхом відібрання у нього біологічного зразка. Однак, коли приїхали до лікаря-нарколога, то він був повідомлений про те, що буде проходити тест на стан сп`яніння за допомого того ж самого технічного приладу DRAGER ALKOTEST. Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та проігнороване його прохання скористатись юридичною допомогою та склали на нього вищезгаданий протокол.

Під час перегляду відеозапис з компакт-диску, який долучений до матеріалів справи, було встановлено відсутність певних епізодів з моменту спілкування із ОСОБА_1 і працівниками поліції, лікаря-нарколога, підтвердженням чого є зафіксований час на відео компакт-диску, який долучений до матеріалів справи.

Проте, відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Ці вимоги Інструкції поліцейським при проведенні відеозапису події дотримані не були.

Отже, відеозапис, який долучений до матеріалів справи здійснений на технічному приладі, суд не приймає як належний та допустимий доказ винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Так, суд не може залишити поза увагою, той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №224214 від 25.09.2021 року, всупереч вимогам п.6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, не зазначені якими були дії водія ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, щодо ухилення від освідування та причини відмови.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними та достатніми доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не було встановлено, а за відсутності ж будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 п.3, 284 ч.2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко