Справа № 216/6193/21
провадження 3/216/2372/21
ПОСТАНОВА

іменем України

06 жовтня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

18 вересня 2021 року, о 23 годині 42 хвилин, у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, по просп. Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця від 04.09.2020 ВП №57749412. За даним фактом 19.09.2021 уповноваженою посадовою особою ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040176.

Особа яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину не визнав та пояснив, що на час керування транспортним засобом та зупинки не знав про наявність такого обмеження, на теперішній час обмеження у праві керування відсутнє, на підтвердження чого надав відповідну постанову державного виконавця Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.10.2021 про скасування тимчасового обмеження управі керування транспортними засобами.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані матеріалі справи, оцінивши наявні докази, у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП визначається керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому під час розгляду справи було встановлено, що тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відносно ОСОБА_1 було встановлено постановою державного виконавця від 04.09.2020, у зв`язку із заборгованістю зі сплаті аліментних платежів.

Разом з цим, порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 71 зазначеного Закону передбачено:

- ч. 9 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови. Однією з таких постанов є встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Вина це обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення передбачає умисел або необережність, але з пояснень ОСОБА_1 та налізу вищезазначених норм Закону, в діях останнього умислу на керування транспортним засобом особою, яка тимчасово обмежена у такому праві, не вбачається, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику постанови державного виконавця відділу ДВС, якою його було обмежено у праві керування транспортними засобами, відсутні докази про отримання боржником такої постанови, що дає підстави вважати, що останній не знав та не міг знати про існування такої постанови, а тим паче, про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобом.

Отже, суддя прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_1 , відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого підтвердження, адже пояснення ОСОБА_1 нічим не спростовані, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У зв`язку з вищевикладеним, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з підстав недоведеності його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов