Провадження № 3/760/3891/21
Справа №760/7291/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ІПН: НОМЕР_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21.03.2021 року, об 11:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно дружини та матері дружини, який переріс у бійку,чим міг завдати психологічних та фізичних травм, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Свірик О.В. вину у вчиненні правопорушення визнали частково, та пояснив, що вчинив конфлікт за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім пояснень ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №385909 від 21.03.2021 року, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП, обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше не піддавався адміністративному стягненню, ступінь його вини, ненастання тяжких наслідків, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 частково визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, згідно ст.22 КУпАП, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ст.284 п.3 КУпАП провадження в справі закривається в разі оголошення усного зауваження.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 22, 33, 34, 173-2 ч.1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежитися усним зауваженням, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя О.В.Бурлака