ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання Галичанській Т.В., за участю захисника адвоката Александрова О.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Александрова О.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 липня 2021 року о 19 годині 30 хвилин по одній з вулиць с. Рідківці Чернівецького району керував транспортним засобом марки Кінтавр без державної реєстрації з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та від проїзду для освідчення до медичного закладу відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисник-адвокат Александров О.П., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Вважав оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, а допущені районним судом порушенням норм процесуального права щодо дослідження та оцінки доказів потягли за собою неправильне застосування норм матеріального права.

ЄУНСС: 720/1324/21

Провадження: №33/822/572/21 Головуючий у І інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, оскільки не керував транспортним засобом і не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважав, що в матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для його зупинки працівниками поліції, а тому всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати. Тому всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертав увагу і на те, що в адміністративному протоколі у графі «до протоколу додається» записи відсутні, а тому згідно висновку Верховного Суду (справа №428/2769/17) у разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (тобто відео є, але в протоколі чи постанові про нього забули зазначити), доданий працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та направлення на огляд в медичний заклад.

Також зазначив, що немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а отже він міг продовжити свій рух.

ОСОБА_1 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи. При цьому, про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи захисника-адвоката Александрова О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№451359 від 02.07.2021р. р. (а.с.1), ОСОБА_1 02 липня 2021 року о 19 годині 30 хвилин по одній з вулиць с. Рідківці Чернівецького району керував транспортним засобом марки Кентавр без державної реєстрації з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Кентавр».

Із наявного в матеріалах справи відеозапису подій, які мали місце 02 липня 2021 року о 19 годині 30 хвилин вбачається, що на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому відео зйомка розпочинається в автомобілі працівників поліції, після чого останні підійшли до припаркового транспортного засобу «Кентавр», за кермом якого сидів ОСОБА_1 та розмовляв із іншою особою.

При цьому, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось і те, що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451359 (а.с.1) відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема у ньому відсутні дані про те, чи зі змістом протоколу ознайомлений ОСОБА_1 , чи було роз`яснено останньому працівниками поліції його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, чи було запропоновано надати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення по суті порушення.

Не можливо встановити вказаного вище і з відеозапису, наявного в матеріалах справи.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький