П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2021 року

Суддя шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який офіційно не працює,мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2021 р.о 22.10 год.по вул.Чарівній 32 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 ,керуючи автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на перешкоду-автомобіль KIA MAGENTIS р.н. НОМЕР_3 власник ОСОБА_2 ,внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження,травмованих осіб немає,за що передбачена відповідальність ст.. 124 КУпАП.

15.08.2021 р.о 22.10 год.по вул.Чарівній 32 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протягом року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, за що передбачена відповідальність ст.130 ч.2 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 не оспорював фактичних обставин адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину.

За результатами розгляду справи суддя встановив,що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження доказами,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень учасників та свідків встановлено, що зіткнення автомобілів ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та KIA MAGENTIS р.н. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_2 )сталося у дворі будинку 59 по вул.Героїв 55-ї бригади, під час руху у дворовому проїзді ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на припаркований автомобіль KIA MAGENTIS р.н. НОМЕР_3 ,внаслідок зіткнення автомобілі отримали пошкодження,зафіксовані у схемі ДТП(зворот) та на фотознімках.

Як передбачено п.12.1 Правил дорожнього руху України ,при обранні у встановлених межах безпечної швидкості руху,водій повинен врахувати дорожню обстановку,а також особливості вантажу,що перевозиться,стан транспортного засобу,щоб мати можливість постійно контролювати його рух.

За змістом ПДР,безпечною є швидкість,при якій водій має можливість безпечно керувати транспортним засобом і контролювати його рух в конкретних дорожніх умовах.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Вимоги цих приписів Правил дорожнього руху означають,що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров`ю та життю людей.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суддя дійшов висновку,що порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху,що ним не оспорювалось,знайшло своє підтвердження доказами, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,його дії перебувають в причинному зв`язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений за ч.2 ст.130 КУпАП з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,вчинене повторно,протягом року.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За направленням інспектора поліції від 15.08.2021 р.о 23.10 год. ОСОБА_1 як особа,що керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота,порушення мови,порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння,що підтвердив власними поясненнями,зафіксованими на відеозапису ,та не оспорював в суді.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Аналізуючи наведені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 за ст..124 та ст.130 ч.2 КУпАП стягення,передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУПАП як більш суворе, у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу,власником якого він не являється.

Призначаючи таке стягнення,суддя враховує,що ОСОБА_1 вже позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік,через що обмежений у можливості офіційного працевлаштування та отримання доходів на утримання сім`ї,де є єдиним годувальником.

Призначене стягнення відповідає позиції ЄСПЛ ,викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р.,в яких ЄСПЛ зазначив,що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним,якщо встановлено,що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р.ЄСПЛ вказав,що для того,щоб втручання вважалося пропорційним,воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду,призначення ОСОБА_1 такого стягнення є справедливим,співмірним і достатнім для його виправлення,кари та запобігання вчинення нових правопорушень як ним самим,так і іншими особами,а також буде відповідати таким принципам Конвенції,як пропорційність обмеження прав людини,легітимна мета і невідворотність покарання.

Так,у розумінні ЄСПЛ ,покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи,який випливає з факту вчинення правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає,що покарання переслідує подвійну мету:покарання і стримування від вчинення нових злочинів,а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні протиправні діяння.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 454 гр.40 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33,124,130 ч.2, 283, 284 КУпАП,суддя-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.130 ч.2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа _______________20_рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік