ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 січня 2021 рокуСправа №: 695/2702/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої завідувачем дошкільного навчального закладу №2 загального розвитку «Ялинка», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 39 від 04.11.2020 р. зазначено, що 04.11.2020 р. о 08-30 год. при проведенні комісійної перевірки дотримання вимог санітарного законодавства, протиепідемічних заходів у дошкільному навчальному закладі №2 загального розвитку «Ялинка» Золотоніської міської ради та виконавчого комітету за адресою: вул. Шевченка, 185, м. Золотоноша Черкаської області виявлені порушення пп.2 п.15 постанови КМУ від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та п.1 Протоколу позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.10.2020 р. №40, а саме: проводиться відвідування ДНЗ здобувачами освіти на території м. Золотоноші, яка відноситься до «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст.44-3 КУпАП.

Даний протокол складено відносно завідуючої дошкільним навчальним закладом №2 загального розвитку «Ялинка» ОСОБА_1 .

У судове засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Сизько Д.Б. не з`явився та надіслав клопотання про проведення судового засідання в його відсутність. Адвокат надіслав клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке мотивоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення чи притягується ОСОБА_1 як фізична особа чи як посадова особа; у протоколі не зазначено конкретної частини ст. 44-3 КУпАП; ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки пп.2 п.15 постанови КМУ №641 стосується лише щодо здобувачів освіти, яким вона не являється; не додано доказів зайняття нею посади завідувача дошкільного навчального закладу; у протоколі не зазначені свідки правопорушення та фототаблиці; доказів віднесення м. Золотоноші до «червоного» рівня епідеміологічної безпеки до матеріалів справи не надано; Протоколом від 26.10.2020 № 9 засідання штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого комітету Золотоніської міської ради було вирішено забезпечити роботу дошкільних закладів освіти міста, отже її дії відповідали вимогам даного протоколу, тому відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП України за своєю правовою природою є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

У протоколі № 39 від 04.11.2020 р. міститься посилання на ймовірне порушення ОСОБА_1 пп.2 п.15 постанови КМУ №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно пп.2 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р. На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки забороняються: відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що дана заборона адресована саме здобувачам освіти і нікому іншому.

У зв`язку з чим, при системному аналізі норми пп.2 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р., яка містить заборону, адресовану здобувачам освіти та норми ст.44-3 КУпАП, яка встановлює відповідальність за невиконання цієї заборони, слід дійти до висновку, що через таке формулювання диспозиції зазначених норм у даному випадку суб`єктом правопорушення може бути лише здобувач освіти, бо іншим особам ця заборона прямо не адресована. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не являється здобувачем освіти.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 являється завідувачем у дошкільному закладі №2 загального розвитку «Ялинка ».

Разом із тим, відповідно до Протоколу засідання штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, пов`язаної із загрозою поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 на території м. Золотоноші № 9 від 26.10.2020 р. вирішено доручити начальнику відділу освіти Золотоніської міської ради та виконавчого комітету забезпечити роботу дошкільних закладів освіти.

З вищевказаного слідує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні фото чи відеоматеріали, якими зафіксовано відвідування дошкільного закладу здобувачами освіти.

Отже, матеріали справи не містять жодних належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих діянь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як і з нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.Ю. Степченко