Єдиний унікальний номер 229/5407/21
Номер провадження 3/229/1844/2021
Категорія 289
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та прокурора Дружківського відділу Краматорської окружної прокуратури Карташяна Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. м.Богодухів Харківської області, громадянки України, освіта вища, працює завідуючій дитячого садочку "Лелека", яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалась,

встановив:

до Дружківського міського суду Донецької області 30 вересня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 595 від 17 вересня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи присяжною Дружківського міського суду, несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме , 04 квітня 2021 року о 19.20 год., чим порушила вимоги ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" і вчинила правопорушення, пов"язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала. Пояснила, що вона дійсно несвоєчасно подала декларацію.

Прокурор просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено у відповідності до вимог чинного законодавства, уповноваженою особою. Вина правопорушника полягає в тому, що вона мала фізичну можливість подати декларацію своєчасно, але зробила це лише 04 квітня 2021року.

Суд, вислухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора Карташяна Н.А., а також оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Констинуції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року (із змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією», суди повинні з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно до рішення Дружківської міської ради № 7/72-18 від 27 травня 2020 року був затверджений список присяжних до якого ОСОБА_1 була внесена.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх перебачити.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Відповідно до п.п. "ґ" п.1 ч.. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які для цілей цього Закону є уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Відповідно до ч.. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено законом 01 квітня 2021 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру 04 квітня 2021 року.

Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку подання декларації ОСОБА_1 суду не надала.

Суд, вважає, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації не є поважними, тому в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання електронної декларації без поважних прричин.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, і застосувати до нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (рахунок:UA0005694, отримувач коштів- Дружківське УК/м.Дружківка/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785 , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: "Адміністративні штрафи та інші санкції". призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Реквізити для сплати судового збору на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП),на рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Виконавчий документ може бути предявлений до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. Л. Гонтар