ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/532/21 Номер провадження 33/814/650/21Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді тракториста СФГ ''Стерх'', визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 17 квітня 2021 року о 23:19 год., по вул. Гагаріна в с. Велика Багачка Полтавської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ 21144, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Ковжога О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не можуть бути взяті до уваги як належні докази, оскільки протокол не містить всіх необхідних даних, а записи з бодікамери працівника поліції є частковими, тобто не фіксують весь перебіг подій вчинення адміністративного правопорушення.

Також вказує, що ОСОБА_1 не погоджуючись з висновками працівників поліції щодо перебування його в стані сп`яніння просив повезти його до медичного закладу, що не було виконано останніми, що також підтвердили в судовому засіданні суду першої інстанції свідки.

Під час розгляду справи в апеляційному суді від адвоката Ковжоги О.І. надійшло клопотання щодо розгляду справи без його участі, подану апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є постанова, серія БАБ №250218, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору доби без освітлення заднього номерного знаку, протокол серії БД №271390 від 17.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зі змістом якого він ознайомився, проте від пояснень відмовився, записи з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудної бодікамери працівника поліції, на яких зафіксовано перебіг подій, пов`язаних з даним правопорушенням.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію вказаного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції на час скоєння правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин адміністративного правопорушення а саме: зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з зазначенням підстав зупинки керування транспортним засобом без освітленого заднього номерного знаку, роз`яснення прав водію, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці з відмовою водія та не запереченням останнього щодо складання на нього адміністративного протоколу.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Згідно запису з бодікамери працівника поліції вбачається, що підставою зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало порушення ПДР України у вигляді керування транспортним засобом в темну пору доби без освітлення заднього номерного знаку. Під час спілкування з водієм у працівника поліції виникла підозра щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим було запропоновано пройти відповідний огляд.

Із запису нагрудної камери працівника поліції також вбачається, що на 09:05 хв. ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння відмовляється пройти такий огляд. Ухиляється від спілкування з поліцейськими, намагаючись в цей час здійснити телефонний дзвінок.

Також записи містять інформацію про те, що на питання поліцейського чи він усвідомлює свою відмову та що в цьому випадку буде складний відповідний адміністративний протокол, водій не заперечував.

Долучений до матеріалів справи відеозапис доводить в повному обсязі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови водія від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо протоколу про адміністративне правопорушення як неналежного доказу в зв`язку з відсутністю в ньому всіх необхідних даних, не можуть бути прийняті до уваги як підстава, яка спростовує винуватість водія в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка доводиться зібраними по справі доказами в їх сукупності.

Так, працівниками поліції чітко зафіксовано в протоколі дата, час та місце, як скоєння правопорушення, так і складання протоколу, з зазначенням всіх необхідних даних як щодо правопорушника, так і працівника поліції. При цьому зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від дачі пояснень відмовився.

Наявність свідків, на чому наголошував адвокат, в даному випадку є необов`язковою з огляду на норми ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд на стан сп`яніння, а в даному випадку відмова від проходження огляду, зафіксовано технічними записами.

Різниця в часі зазначена в відеозаписі та протоколі в 04 хв. жодним чином не впливає на доведеність скоєння правопорушення водієм ОСОБА_1 , а саме відмови пройти огляд на стан сп`яніння як особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника, що водій ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що в свою чергу підтвердили допитані в місцевому суді свідки, апеляційний суд не вважає таким, що заслуговує на увагу.

Як зазначалося вище, з відеозапису бодікамери працівника поліції загальною тривалістю 11:40 хв., на 09:05 хв. водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Подальші записи взагалі не містять надходження від водія пропозицій чи висловлення ним побажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Також з відеозапису не вбачається присутність при з`ясуванні всіх обставин та за весь період спілкування поліцейських з водієм яких- небудь свідків, в тому числі і його пасажирів.

Інших належних доказів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини правопорушення, апелянтом не наведено.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковжоги Олександра Івановича залишити без задоволення.

Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна