Провадження №: 3/755/8842/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галига І.О., з участю секретаря Гончаренка П.В., прокурора Андрєєва Я.Л., захисника Коваленко М.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника дільниці Борщагівської дистанції відокремленого підрозділу КП «Київпастранс» Служба колії,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №477 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.09.2021 року ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника дільниці Борщагівської дистанції відокремленого підрозділу комунального підприємства «Київпастранс» Служби колії, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 23.07.2021 о 10:59 несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та повідомив, що несвоєчасно подав декларацію у зв`язку з невірним тлумаченням вимог Закону України «Про запобігання корупції», та подав її лише після відповідного роз`яснення у 2021 році.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності. Зазначив, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, тобто 23.07.2021 року. Однак датою виявлення правопорушення є 03.09.2021 року - день складення протоколу щодо ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, яка просила закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, прокурора, який просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 мав можливість подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства у будь-якому місці, але оскільки останній є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, у зв`язку із його роботою у відокремленому підрозділі комунального підприємства «Київпастранс» Служба колії, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження даного підрозділу, а саме: м. Київ, вул. Павла Усенка, 7/9.

09.09.2021 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП надійшов на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва . Постановою від 27.09.2021 року даний адміністративний матеріал було повернуто до Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для усунення недоліків та виконання вимог КУпАП.

12.10.2021 року даний адміністративний матеріал повторно надійшов на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, №477 від 03.09.2021 року складено уповноваженою на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Частиною четвертою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають по 1 червня.

Отже ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2020 році був зобов`язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 червня.

Як вбачається із матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення, датою вчинення адміністративного правопорушення за фактом неподання ОСОБА_1 декларації за 2019 рік є 01 червня 2020 року - день, до настання якого у ОСОБА_1 був обов`язок подати декларацію за 2019 рік.

Перевірка відповідно до положень п.8 ч.1 ст.11 Закону України «Про запобігання корупції» за фактом несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації НАЗК не проводилась. Лише у 2021 році перевірку розпочато Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата складання і підписання уповноваженою на те особою протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, тобто 03.09.2021 року.

З такими твердженнями суд не погоджується, з огляду на таке.

Посилання у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 03 вересня 2021 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Проте, саме 13.04.2021 року управлінням стратегічних розслідувань в м. Києві здійснено запит до КП «Київпастранс» про надання інформації та копії документів у зв`язку зі здійсненням збору доказів та інших фактичних даних про можливе порушення вимог статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування ОСОБА_1 на який 23.04.2021 року ДП «Київпастранс» надано відповідь. Тобто 23.04.2021 року є датою отримання інформації про неподання декларації ОСОБА_1 з офіційних джерел уперше, та відповідно датою виявлення адміністративного правопорушення.

Судом враховується, що «Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, встановлений граничний строк подання декларацій про доходи суб`єктами декларування, який співпадає з 00 годин 00 хвилин 1 квітня року, наступного за звітним.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають по 1 червня.

Як випливає зі змісту п. 1 розділу ІІІ «Порядку...», Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до публічної частини Реєстру. Такий доступ передбачає можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздруковування інформації, отримання (завантаження) документів у різних найпоширеніших форматах даних, зокрема у форматах JSON, XML, PDF, HTML тощо.

Таким чином, факт порушення особою, уповноваженою на виконання функцій держави вимог фінансового контролю є очевидним з моменту вчинення такого порушення 01.06.2020 року, що означає відсутність складнощів у його виявленні для осіб уповноважених розкривати такі порушення.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Законодавець у ч. 4 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення).

За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч. 4 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом, з незалежних від суду причин, строки, визначені у ч.4 ст.38 КУпАП, вже закінчились.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Верховний суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Ця норма КУпАП є імперативною і підлягає застосуванню судами першої та апеляційної інстанцій. Вона не передбачає повноважень суду щодо встановлення наявності вини особи у його вчиненні (правова позиція, викладена в постанові ВСУ від 18.05.2021 року у справі №3-3133/10).

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Судом не установлено факту відступу КАС ВС від позиції вираженій у справі № 308/8763/15-а.

За таких обставин, ураховуючи окреслені Верховним судом у наведеному судовому рішенні орієнтири щодо умов застосування положень ст. 38, п. 7 ст. 247 КпАП в частині того, що першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку та враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КпАП, минули, суд вважає за необхідне розпочате провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 даного Кодексу без вирішення питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Окреслені судом орієнтири щодо застосування положень ст. 38 КУпАП при розгляді справ за ст. 172-6 КУпАП дозволяють дійти висновків, що датою вчинення правопорушення є наступний день після спливу строку на подання декларації, а датою виявлення порушення є дата отримання інформації про неподання декларації з офіційних джерел уперше.

Враховуючи наведене, днем початку перебігу строку накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (по факту неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік) слід вважати 01 червня 2020 року.

Посилання ж оперуповноваженого 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що фактичним моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу суперечить наданим ним доказам, тривалість виконання своїх обов`язків, не може слугувати причиною несвоєчасності притягнення особи до відповідальності.

Правових підстав стверджувати, що інкриміноване правопорушення за викладених у протоколі правопорушення обставин, продовжувалося після вищезазначеного періоду у суду немає.

Крім того, суд звертає увагу, що із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, лише 23.07.2021 о 10:59, а отже не своєчасно. Унікальний ідентифікатор документа в Реєстрі - 7Ь06а879-с252-4239-93Р9-1736634ґ6Ье1.

Даний виклад правопорушення не узгоджується із суттю адміністративного правопорушення, зазначеною у протоколі, в якій зазначено про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 за 2019 рік, що можливо є опискою та протиріччя з якої усунуто в судовому засіданні, проте в розумінні вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП є обов`язковою умовою та чіткою вимогою для протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.33, 38, 172-6, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: