ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., за участі прокурора Кольчевського О.О., представника правопорушника адвоката Шрамко І.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Яготин, працюючого Генеральним директором Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2021 до Київського районного суду м. Харкова з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №477 від 02.09.2021, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Генерального директора ХДАВП, будучи п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII, суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, при виданні наказу на призначення близької особи на посаду заступника директора департаменту з маркетингу та продажів з подальшим покладенням виконання обов`язків директора департаменту з маркетингу та продажів ХДАВП, мав в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений немайновим інтересом у вигляді прийнятті на роботу близьку особа власну доньку. На момент зазначених подій у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів між його приватним інтересом та виконанням його службових повноважень, про який він не повідомив про це безпосередньо керівника, а саме керівництво Державного концерну «УкрОборонПрому», не виконав при цьому вимоги п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , та його представник адвокат Шрамко І.С. в судовому засіданні просили закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 виконав вимоги п.2 ч.1 ст. 28 Закону №1700-VII.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення правопорушника, його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, що передбачено ст.245 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак: об`єкта, об`єктивної

сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає, зокрема, за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки зазначеної норми статті, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту а пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 16.04.2021 №42-к, ОСОБА_1 призначено за контрактом на посаду Генерального директора Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з 17.04.2021, тобто ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Генерального директора ХДАВП, будучи п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Судом встановлено, що наказом №159 від 09.06.2021 за підписом Генерального директора ОСОБА_1 було прийнято на ХДАВП ОСОБА_2 на посаду заступника директора департаменту з маркетингу та продажів (відділ 301) з 10.06.2021 за сумісництвом згідно поданої заяви. ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції під прямим підпорядкуванням розуміється відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконання.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

У п. 2 ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону чітко вказує на обов`язок повідомляти не пізніше наступного робочого дня, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про наявність конфлікту інтересів безпосереднього керівника, що і було зроблено ОСОБА_1 , а саме було повідомлено Державний концерн «Укроборонпром», за результатами розгляду якого в.о. генеральним директором ОСОБА_3 винесено розпорядження від 30.08.2021 №86/р «Про врегулювання конфлікту інтересів», та конкурс за заняття відповідної посади у ДП «ХДАВП» проводився відповідно до порядку постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби».

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

В даному випадку, такі дії ОСОБА_1 не свідчать про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Суд звертає увагу, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого відповідною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі 02.09.2021 №477, складеному відносно ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме по-перше відповідно до положень ДК "Укроборонпром" при прийнятті на роботу ОСОБА_2 , остання проходила відповідні перевірки та погодження з ДК "Укроборонпром", якому було повідомлено про родинні зв`язки, на яке ДК "Укроборонпром" було надано погодження про прийняття на работу ОСОБА_2 . По-друге, ОСОБА_2 згідно своєї посади не знаходилась у прямому підпорядкуванні з Генеральним директором ХДАВП ОСОБА_1 . По-третє, ДК "Укроборонпром" видано розпорядження про врегулювання конфлікту інтересів, з якого вбчачається, що їм надходило відповідне повідомлення і про прийняття на работу та запобігання в подальшому виникнення конфлікту інтересів, та на відповідну особу ДК "Укроборонпром" ОСОБА_4 покладені відповідні обов`язки щодо цього.

Необхідно зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-7 ч.1, 221,283, 280, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів, апеляція на яку подається через районний суд.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ