КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4666/2021 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

за участю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровськогорайонного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 10.08.2021 року о 11 год. 15 хв. в м. Києві по пр-ту Броварський, 26, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом «Новгород-Сіверський - Київ» без відповідних дозвільних документів, а саме державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ЗУ «Про ліцензування», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, особа щодо якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданої скарги, особа щодо якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, обґрунтовуючи прийняте рішення, посиланням виключно на протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського, не взявши до уваги аргументи та докази, надані ним під час розляду справи.

Крім того в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції було необ`єктивно і в не повному обсязі досліджені всі обставини що мають значення для даної справи, а саме не були заслухані свідки.

Заслухавши пояснення особа щодо якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 289061 від 10 серпня2021 року, складеного інспектором ВБДР УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Кротом Ю.А., про те, що 10.08.2021 року о 11 год. 15 хв. в м. Києві по пр-ту Броварський, 26, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом «Новгород-Сіверський - Київ» без відповідних дозвільних документів, а саме державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ЗУ «Про ліцензування», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 погодився із протоколом, який добровільно засвідчив власним підписом і тим самим погодився про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і будь-яких заперечень під час складання протоколу не надав.

Також про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в матеріалах справи свідчить рапорт інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Крота Ю. згідно якого 10.08.2021 року був виявлений факт надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів у напрямку «Новгород-Сіверський - Київ», у м. Києві по пр-ту Броварський, 28, всупереч ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» зі змінами, без дозвільних документів. А пасажири, які перебували в транспортному засобі, категорично відмовилися надавати будь-які пояснення.

Відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про автомобільний транспорт», цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів, а статтею 60 цього ж Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників щодо надання послуг з перевезень пасажирів передбачена відповідальність.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно ч.1 якої, перевезення автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Місцевим судом вірно враховано, що при складені протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівникам поліції не зазначав, що він є найманим працівником та працює у ТОВ «Талалаївське АТП -17450»та не надав дозвільних документів на здійснення перевезення пасажирів вказаною компанією на зазначеному маршруті.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постановисуду першої інстанції, як про це просить в апеляційній скарзі особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, Київський апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний судом вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Є.М. Суханова