Справа № 369/7943/21 Головуючий в суді І інстанції - Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/3677/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Боруха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

30.05.2021 близько 16 години 48 хвилин по вулиці Соборності, 96, м. Боярка Київській області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку. Матеріальну шкоду заподіяно автомобілю Toyota д.н.з. НОМЕР_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 30.05.2021 близько 16 години 48 хвилин по вулиці Соборності, 96, м. Боярка Київській області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 був учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце пригоди до якої був причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (а,б,в,д) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Борух С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року в частині призначення покарання, змінити захід стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова винесена без урахування всіх обставин справи, а саме, те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, надав правдиві свідчення, які лягли в основу притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, суду не було відомо те, що у ОСОБА_1 на утриманні перебуває цивільна дружина та її дитина. ОСОБА_1 працює по трудовому договору водієм, це єдиний його заробіток, а відтак позбавлення права керування транспортним засобом, суттєво вплине на його заробіток та утримання дитини, а також, те що іншого джерела доходу в нього немає, що позбавляє в подальшому працювати. Крім того, ОСОБА_1 працюючи водієм перевозив вогненебезпечні грузи, завіз груз, а потім прибув до працівників поліції та надав покази.

Тому, з мірою покарання призначеного судом першої інстанції сторона захисту не погоджується оскільки вона надто сувора та невраховані вищезазначені пом`якшуючі обставини. Апелянт вважає, що судом першої інстанції прийнято надмірно суворе (жорстоке) покарання, яке не відповідає меті покарання, та ставить ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника Боруха С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду зазначені вимоги закону судом не дотримані в повному обсязі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно по п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. (п.13.3 ПДР України).

За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Як вбачається із пояснень, які були надані ОСОБА_1 під час складення протоколу щодо нього, так і в суді апеляційної інстанції, останній пояснив, що 30.05.2021 року близько 16:30 він рухався на своєму автомобілі по вул. Соборній в м. Боярка в своїй смузі руху. На зустрічній смузі руху стояла без руху фура. Зрівнявшись із фурою, водій побачив, що із за неї виїхав автомобіль НОМЕР_3 , який не надав ОСОБА_1 переваги в русі, виїхав на його смугу руху. Зупинившись, ОСОБА_1 підійшов до водійки автомобіля НОМЕР_3 та запитав, чому вона його не пропустила, а водійка почала його звинувачувати в тому, що він рухався з великою швидкістю. Виник конфлікт. ОСОБА_1 не побачивши пошкоджень на автомобілях, поїхав з місця пригоди, оскільки поспішав по роботі.

Із письмових пояснень водія ОСОБА_2 , вбачається, що вона 30.05.2021 р приблизно 0 16-48 рухалась по вул. Соборності в м. Боярка в сторону буд.53. Оскільки праворуч був припаркований автомобіль НОМЕР_4 і місце для проїзду було вузьке, вона обережно продовжила рух, та намагалась не зачепити припаркований зправа автомобіль, не змінюючи напрямок руху. В цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль ГАЗ 3302 н.з. НОМЕР_1 . Тоді ж ОСОБА_2 відчула звук зіткнення з характерним скрежетом. Зупинила авто, включила аварійний сигнал. Водій автомобіля ГАЗ 3302 теж вийшов з авто, почувши, що ОСОБА_2 викликала поліцію, швидко сів і поїхав з місця пригоди.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося 30.05.2021 року, вбачається, що місце зіткнення розташовано в полосі зустрічного руху щодо напрямку руху водія автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_2 .

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що водій автомобіля ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 допустив порушення п.13.3 ПДР України, оскільки з вищенаведених доказів вбачається, що він рухався в своїх полосі руху маневри обгону, випередження, об`їзду перешкоди не здійснював, при зустрічному роз`їзді дотримувався безпечного інтервалу та не створював небезпеки для дорожнього руху. Також встановлено, що водій автомобіля Тойота НОМЕР_3 об`їзджаючи перешкоду, яка виникла на смузі її руху, а саме автомобіль фура, не переконалась, що не створить будь-якої небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п.2.10 «а» ПДР України.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність водія транспортного засобу за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена ст.122-4 КУпАП.

Так, із матеріалів адміністративного провадження та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного стягнення, пом`якшивши накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення до штрафу, за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП в межах санкції відповідної статті у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн., яке відповідатиме меті адміністративного стягнення - вихованню ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Боруха С.В. підлягає до задоволення, а постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За ст.122-4 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко