Справа № 529/867/21
Провадження № 3/529/235/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

представника особи, яка притягається до адміністратитивної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Конюшенко М.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2021 серії ДПР18 № 159106, 29 вересня 2021 року о 18 год. 30 хв. по вул. Яковенка в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "ALCOTEST" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Конюшенко М.А. із запереченнями проти складеного адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У вказаному клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 заперечує факт перебування за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому не визнає і порушення ним п. 2.5 ПДР. Долучені до матеріалів справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містять підпису ОСОБА_1 про відмову від такого огляду. Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції після того, як підійшли до ОСОБА_1 , не роз`яснили йому його конституційні права, права, передбачені ст. 268 КУпАП, не запропонували останньому скористатися правом на правову допомогу, чим грубо порушили його право на захист. Копія складеного протоколу ОСОБА_1 не була вручена. У порушення вимог п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками поліції та доступ до відеозаписів з них, долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до чинного законодавства, у разі відмови водія проходити огляд на стан сп`яніння на місці, працівники поліції зобов`язані були доставити правопорушника до найближчого медичного закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Протокол про адміністративне правопорушення не містить беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і у медичному закладі, оскільки такі вимоги останньому не роз`яснено та працівниками поліції не було належним чином, в доступній формі, зрозуміло запропоновано йому пройти такий огляд. Відеозапис з бодікамер поліцейських не відображає, що останніми було показано ОСОБА_1 , яким саме технічним приладом (серія, номер, дата повірки) буде здійснено його освідування на стан алкогольного сп`яніння, хоча у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд технічним приладом ALCOTEST DRAGER G 810 APCC-02311, який до того ж не містить підпису ОСОБА_1 . Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП є підставою для визнання огляду недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП), внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю. У зв`язку із вказаними обставинами, протокол про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписами, Направлення на огляд водія транспортного засобу та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів підлягають визнанню недопустимими доказами. З наданих матеріалів справи неможливо поза розумним сумнівом встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У зв`язку із цим, провадження у справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Конюшенко М.А. в судовому засіданні вказала, що підтримує раніше подані до суду заперечення. Адвокат Конюшенко М.А. також вказала, що із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції після зупинки ОСОБА_1 пояснили останньому, що до них надійшло повідомлення від його сусідів про те, що він перебуває у нетверезому стані за кермом. Дійсно, у ОСОБА_1 цього дня виник конфлікт з його сусідами, вони сварилися, сусід намагався його побити, при цьому у них давно склалися неприязні відносини і останні, щоб йому надошкулити, викликали поліцейський патруль. ОСОБА_1 є особою похилого віку і він на той час сприйняв зупинку працівниками поліції як продовження конфлікту та сварки із своїм сусідом, якого в подальшому і викликали працівники поліції, що вбачається із відеозапису. ОСОБА_1 сприймав ситуацію як таку, що йому пропонують пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння через сварку із сусідами, враховуючи те, що останні були присутні під час його спілкування із працівниками поліції і словесна перепалка з ними продовжувалася навіть при поліцейських. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що перед цим він вживав ліки. Через ситуацію, яка склалася, він дійсно приймав заспокійливе "Настойку валеріани". Оскільки під час зупинки ОСОБА_1 поліцейськими не було належним чином роз`яснено причину його зупинки та його права, а також у зв`язку із похилим віком та хвилюванням через події із сусідами, останній не розумів в достатній мірі те, що йому пропонують пройти освідування на стан сп`яніння у медичному закладі та за допомогою технічного приладу, не через побутовий конфлікт, а у зв`язку із керуванням транспортним засобом. Адвокат Конюшенко М.А. вказала, що матеріали справи не містять беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, оскільки такі вимоги йому не роз`яснено та працівниками поліції не було належним чином, в доступній формі та зрозуміло запропоновано йому пройти такий огляд. У адміністративному протоколі не розкрито суть та ознаки складу вчиненого правопорушення. Посилаючись на вказані обставини, адвокат Конюшенко М.А. просила закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Конюшенко М.А., дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 29 вересня 2021 року о 18 год. 30 хв. по вул. Яковенка в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "ALCOTEST" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З доданого до адміністративного протоколу відеозапису із бодікамер поліцейських, який був досліджений судом, не вбачається наявність ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , а його знервований стан виявляв лише незгоду останнього із діями сусідів, які повідомили працівників поліції, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої.

З вказаного відеозапису дійсно вбачається, що між ОСОБА_1 та його сусідами, яких зафіксовано на відеозаписі, існує конфлікт, який продовжується при поліцейських. З вказаних підстав, суд не може не врахувати пояснення представника ОСОБА_1 , що останній дійсно не розумів, що працівники поліції пропонували йому пройти освідування саме з підстав підозри перебування його за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, а не з приводу заяви сусідів на нього.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить застереження, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом чи вказівку про те, що транспортний засіб було поставлено на штрафмайданчик, як це прямо передбачено статтями 260, 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Фіксування поліцейськими за допомогою бодікамер факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння не є беззаперечною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без чіткого виконання вимог Закону щодо складання матеріалів адміністративного протоколу та перевірки усіх обставин.

Також судом взято до уваги, що під час складення протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено поліцейськими ні його прав, а ні наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини /справа «Надточій проти України» (заява № 7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно з ст. 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

У справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що працівниками поліції було порушено порядок складення адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним, зокрема відсутні належні та достатні докази об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказані встановлені у судовому засіданні обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 266, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287-289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2021 року.

Суддя О.С. Кириченко