Провадження № 3/638/7/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Стройсервісконсалтинг»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2020 о 16 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено Дастер» державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті просп. Лозовеньківського та вул. Лозовеньківська, біля будинку № 38, розташованому по вул. Архітекторів у м. Харкові, перед поворотом ліворуч не дав дорогу автомобілю «Деу Нексія» державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що не бачив автомобіль «Деу Нексія», у зв`язку з тим, що огляд дороги йому закривав інший автомобіль джип темного кольору, який також повертав ліворуч зі смуги руху у зустрічному йому напрямку. Його автомобіль та автомобіль джип стояли на лівих полосах по ходу руху проїжджої частини перед поворотом. Також вказав, що автомобіль «Деу Нексія» рухався із швидкістю 40 км/год, при проїзді розділення дороги частково виїхав на узбіччя. Вважає, що водій автомобіля «Деу Нексія» ОСОБА_2 повинен був дочекатися повороту вищевказаного джипу, а потім продовжити рух, не обганяючи автомобіль, що стояв на повороті.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що незважаючи на визнання вини ОСОБА_1 його вина підтверджується матеріалами справи, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024786 від 03.12.2020;

-схемою місця ДТП від 08.11.2020, на якій зафіксовано розташування автомобілів після ДТП, заміри проїжджої частини;

-письмові пояснення водія ОСОБА_2 , які аналогічні встановленим судом обставинам;

-протоколом огляду місця ДТП та транспортних засобів від 08.11.2020 та фототаблицею до нього.

З письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 4) вбачається, що вони в цілому підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в судовому засіданні, про відсутність його вини у настанні ДТП є необгрунтованими, адже при розгляді справи шляхом дослідження належних, допустимих та достатніх доказів було беззаперечно встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.13 ПДР України, згідно яких перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не бачив автомобіль «Деу Нексія», у зв`язку з тим, що огляд дороги йому закривав інший автомобіль, який також повертав ліворуч зі смуги руху у зустрічному йому напрямку не є тією обставиною, що виключає вину ОСОБА_1 , адже водій разом з необхідністю дотримання вимог п. 16.13 ПДР України зобов`язаний також перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Суд також відмічає, що ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч, знаходячись на перехресті на лівій полосі проїжджої частини і саме тому інші транспортні засоби могли закривати водію огляд дороги зустрічного напрямку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 частково виїхав на узбіччя та продовжив рух, хоча повинен був дочекатися повороту джипу темного кольору ліворуч також є неспроможними. Такі доводи не підтверджені будь-якими доказами та навіть у разі проїзду перехрестя водієм ОСОБА_2 за вказаною ОСОБА_1 послідовністю, для останнього все одно продовжують діяти вимоги п. 16.13 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вважав непотрібним допит ОСОБА_2 за обставинами ДТП в суді, не заявив жодних клопотань, направлених на встановлення додаткових даних по справі.

Враховуючи наведене, доводи ОСОБА_1 суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Вищеперелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024786 від 03 грудня 2020 року, за виключенням часу вчинення правопорушення.

У вищевказаному протоколі про адмінправопорушення зазначено, що дорожньо-транспортна пригода настала 08.11.2020 року о 17 годині 30 хвилин, а з пояснень учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (письмових та наданих у суді) слідує, що події мали місце 08.11.2020 о 16 годині 10 хвилин. З огляду на викладене, суд визнає встановленим час настання ДТП саме 16 годин 10 хвилин.

Таким чином, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення та надходження матеріалу до суду становило 420 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин