Справа № 339/332/21 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 14 серпня 2021 року вбачається, що 30 липня 2021 року близько 21:00 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого тестя ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме висловлювався в його сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 30 липня 2021 року біля 10 год. вечора прийшла його дружина жінка до літньої кухні де вони разом проживають і сказала, що зять ОСОБА_1 вигнав їхню дочку ОСОБА_3 з будинку, кричав, виражався нецензурними словами. Коли він прийшов до будинку, де проживає його дочка та перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , то побачив, що ОСОБА_1 порозкидав все у кімнаті, сидів на ліжку і дзвонив по телефону, виражаючись нецензурними словами. Він йому повідомив, що дзвонить у поліцію, оскільки вигнав дочку з хати.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що її 30 липня 2021 року біля 10 год. вечором вдома не було та чоловік не виганяв її з будинку, про конфлікт, який виник між її чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 .
Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 29 вересня, 28 жовтня 2021року не з"явився повторно, будучи повідомленим, про час та місце розгляду справи (а.с. ).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відтак, неявка ОСОБА_1 в силу вимог ст.268 КУпАП не є обов"язковою та не є перешкодою для проведення судового розгляду без його участі.
Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 14 серпня 2021 року ОСОБА_1 30 липня 2021 року близько 21:00 год. по вул. Шашкевича, 23А в м.Болехів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого тестя ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме висловлювався в його сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
Однак, матеріали свідчать, що вказані дії були вчинені ОСОБА_1 не до ОСОБА_2 , як про це зазначено в протоколі.
Зокрема, до протоколу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 долучено тільки заяву ОСОБА_1 та його письмові пояснення від 30 липня 2021року ( а.с.2-3).
Так, із заяви, адресованої ОСОБА_1 на ім"я начальника поліції, вбачається, що саме ОСОБА_1 звертався до поліції та просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (потерпілого по справі), який вдарив його в обличчя рукою, після чого неодноразово наносив удари в область грудей руками ( а.с.2).
А в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що 30 липня 2021 року близько 21:40год. він прийшов із дружиною ОСОБА_3 до будинку, в якому проживають по АДРЕСА_1 . За декілька хвилин прийшла теща із тестьом, який почав наносити удари в область голови, почав погрожувати жінці, що вижене з будинку, через те, що він живе із нею. Після цього дружина вийшла і пішла в невідомому напрямку, а тесть почав знову наносити удари в область обличчя та грудей. Коли тесть покинув будинок, він подзвонив на 102, повідомивши про даний факт. (а.с.3).
Отже, додані до справи матеріали вказують тільки про те, що саме ОСОБА_2 став наносити удари ОСОБА_1 через те, що він проживає в будинку з його дочкою ОСОБА_3 .
А з пояснень потерпілого ОСОБА_2 в суді, вбачається, що насправді конфлікт виник між ОСОБА_1 та його дочкою, яку він вигнав з будинку, про що він довідався від своєї дружини. А коли прийшов в будинок, то бачив, як ОСОБА_1 сидів на ліжку і дзвонив по телефону, виражаючись нецензурними словами. Він йому повідомив, що дзвонить у поліцію, оскільки вигнав дочку з хати.
Окрім того, в протоколі не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди його психічному здоров`ю.
А сам протокол складений поза межами строку, передбаченого ст. 254 КУпАП, де зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Проте, як свідчать матеріали справи, працівник поліції Сачек В.Е. встановив особу, яка притягається до відповідальності 30 липня 2021 року, в той час як склав протокол 14 серпня 2021 року.
Суб`єктом даного правопорушення може бути особа, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.
Визначення поняття членів сім`ї, зокрема, міститься в Законі України Про попередження насильства в сім`ї, за яким члени сім`ї це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.
Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Між тим, в адміністративних матеріалах немає жодного доказу в підтвердження існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сімейних відносин в юридичному значенні.
Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено об`єктивну сторону вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема не вказано жодної кваліфікуючої ознаки, що передбачені у диспозиції статті, що ставиться йому у провину.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що має доводитися в суді, а не судом.
Формулюючи обвинувачення щодо особи, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відтак, даний протокол не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 30 липня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Викладені обставини в даній справі свідчать про те, що працівником Національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
На підставі викладеного, ч.1 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.

.