Справа № 721/1040/21
Провадження № 3/721/811/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , не виконує передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 35 ЗУ «Про освіту» обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 2013 року народження, ОСОБА_3 2009 року народження, ОСОБА_4 2007 року народження, ОСОБА_5 2004 року народження, які навчаються в Самаківській ЗЗСО І-ІІІ ст., в період з 01.09.2021 року по 14.09.2021 року пропустили 10 навчальних днів без поважних причин.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей.

До цих висновків суд приходить з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не визнав та зазначив, що він, як людина вільна та керівник своєї сім`ї, зокрема дітей, не бажає щоб діти жили соціальним життям. Жодна система, у тому числі законодавча чи державна, не має права перешкоджати йому у здійсненні контролю чи керівництва життя створеної ним сім`ї, дітьми, станом існування людини, закликав до розсуду справедливості. Зазначив, що чинить розсуд у відношенні своїх дітей і ніяке право, в тому числі адміністративне, чи будь-якого угрупування людей, закону чи держави не може порушувати їхнє природне право існування людини, право особистості, природний закон життя. Створивши соціальні закони, люди не задумуються про відповідальність перед вищим природним законом існування.

Зазначив, що він є керівником свого життя та створеної ним сім`ї, і за добровільним вибором, який дає йому природний закон існування, вирішив змінити своє соціальне життя та життя створеної ним сім`ї на природне життя.

Щодо вчинків, які стали підставою притягнення його до відповідальності, зазначив, що змусити його дітей до відвідування соціальних навчальних закладів ніхто не має права, оскільки він та його діти є вільними людьми. Причиною даного рішення являється шкідливий вплив на формування свідомості і здоров`я дітей соціальними методами впливу, який являється неприпустимим і є основною причиною спустошення природи соціальною людиною.

Він свідомо відмовився від обов`язку забезпечення навчанням дітей, звернувшись до Адміністрації школи із відповідними заявами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується наступними доказами:

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_1 - ОСОБА_2 2013 року народження, ОСОБА_3 2009 року народження, ОСОБА_4 2007 року народження, з 01.09.2021 по 14.09.2021 року не відвідували навчальний заклад - Самаківський ЗЗСО І-ІІІ ст. через відсутність згоди їхніх батьків на продовження навчального процесу, у зв`язку із чим відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 633442 від 29.09.2021 складено у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256 КУпАП.

Крім того, факт вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:

- копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5 2004 року народження, ОСОБА_2 2013 року народження, ОСОБА_3 2009 року народження, ОСОБА_4 2007 року народження, з даних яких вбачається, що батьками неповнолітніх дітей являються ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ;

- заявою служби у справах дітей Конятинської сільської ради від 20.09.2021 року, відповідно до якої, просять прийняти міри та притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , за порушення прав їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які навчаються в Самаківському ЗЗСО І-ІІІ ст. та пропустили без поважних причин 10 днів 2021 навчального року;

- копією заяви ОСОБА_1 від 07.09.1021 року адресованої директору Самаківської ЗЗСО І-ІІІ ст., відповідно до змісту якої ОСОБА_1 та його дружина, батьки неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не надають згоди на продовження навчально-виховного процесу Самаківської ЗЗСО і повноправно відмовляються від співпраці з соціальними навчально-виховними закладами освіти, причиною чого являється шкідливий вплив на формування свідомості і здоров`я дітей соціальними методами впливу, який являється неприродним і є основною причиною спустошення природи соціальною людиною;

- копією заяви ОСОБА_1 від 09.09.2021 року адресованої директору Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. щодо відмови ОСОБА_1 від написання його дітьми ОСОБА_2 2 клас, ОСОБА_3 6 клас, ОСОБА_4 8 клас, ОСОБА_5 11 клас контрольних робіт (сімейна форма навчання) з причини добровільного права вибору;

- копією заяви ОСОБА_1 від 09.09.2021 року адресованої директору Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. щодо відмови ОСОБА_1 від отримання свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти його сином ОСОБА_5 , учнем 11 класу Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст.

- копіями доповідних класних керівників дітей ОСОБА_5 учня 3 класу, ОСОБА_3 учня 7 класу, ОСОБА_4 учениці 9 класу, адресованих директору Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. щодо невідвідування зазначеними унями навчального закладу з 01.09.2021 року по 14.09.2021 року, що складає 10 навчальних днів, причиною пропусків навчально-виховного процесу являється письмова відмова батьків (заява від 09.09.2021 року);

- актом обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_1 № 3 від 29.09.2021 року, з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 одружений, не працює, на його утриманні знаходиться четверо неповнолітніх дітей. Діти школу не відвідують, знаходяться на індивідуальному навчанні, яке, зі слів батьків,останні і проводять;

- копіями Актів №1, № 2, № 3, складених керівником та працівниками Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. про відсутність ОСОБА_5 - учня 3 клас, ОСОБА_5 - учня 7 клас, ОСОБА_4 - учениці 9 клас, у навчальному закладі без поважних причин 10 днів, з 01.09.2021 року по 14.09.2021 року, причиною чого зазначено письмові відмови батьків (заяви від 09.09.2021 року);

- характеристикою виданою Конятинською сільською радою 29.09.2021 року № 419/2, відповідно до якої, ОСОБА_1 тимчасово не працює, одружений, виховує з дружиною чотирьох дітей, веде відчужений від суспільства спосіб життя, конфліктує з сусідами.

- характеристиками Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. на неповнолітніх ОСОБА_5 - учня 3 клас, ОСОБА_5 - учня 7 клас, ОСОБА_4 - учениці 9 класу, відповідно до яких, діти з 01.10.20202 року перебувають на сімейній (домашній) формі здобуття освіти. Школу не відвідують, діагностичні контрольні роботи не виконують. З 1 вересня 2021 року переведені на денну форму навчання. Заклад не відвідують;

- довідкою Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області № 8923/123/48/05-4 від 11.10.2021 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно звертався із заявами до Самаківського ЗЗСО І-ІІІ ст. щодо ненадання згоди на навчання його неповнолітніх дітей, а також відмовився від співпраці із навчальними закладами. Із заявою про переведення дітей з денної форми навчання на сімейну (домашню) в 2021-2022 навчальних роках до навчального закладу за місцем проживання не звертався.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що він, як керівник своєї сім`ї, має право не дозволяти дітям відвідувати навчальний заклад та не отримувати ними освіту, не спростовують факту наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки, як зазначив сам ОСОБА_1 , він особисто, з власної волі звернувся до закладу освіти із заявою про відмову від продовження дітьми навчального процесу та не бажає змінювати своєї позиції щодо цього. Вказане свідчить про наявність в діях останнього умисних дій в частині невжиття заходів для можливості забезпечення його неповнолітнім дітям навчання у закладах освіти та суперечить визначеним зконодавством покладених на батьків обов`язків, зокрема щодо забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, підготовки їх до самостійного життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушує норми статті 53 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

До того ж, зважаючи на те, що неповнолітні діти ОСОБА_1 не відвідують навчання та не отримують загальну середню освіту за своїми віковими можливостями, що підтверджено також й поясненнями останнього, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неможливості дітей навчатися дистанційно чи на сімейній формі навчання та що таке навчання буде шкодити їх фізичному та духовному розвитку або ж завдасть шкоди їх здоров`ю.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зокрема, частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах дії або бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізичні осудні особи: батьки або особи, що їх замінюють.

При цьому, диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зокрема, відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються покарання, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких обставин, враховуючи факт того, що ОСОБА_1 є батьком дітей, що також підтверджено також свідоцтвом про їх народження, не позбавлений батьківських прав, він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, згідно вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єктивно підтверджується наявними матеріалами справи.

При цьому ОСОБА_1 не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави ставити під сумнів встановлені фактичні обставини справи.

Адміністративне стягнення має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме: ОСОБА_1 має постійне місце проживання, не працює, але має можливість забезпечувати сім`ю, його характеризуючі дані, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Обставин, що згідно зі ст. 34- 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи фактичні обставини справи, особу ОСОБА_1 , враховуючи пояснення винної особи надані суду, наявність даних про свідоме ухилення ним від передбачениїх законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, підготовки їх до самостійного життя, суд вважає, що йому слід призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП, що буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 284, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду виготовлено та проголошено о 16:00 год. 10.11.2021.

Суддя: У.Д.Стефанко