єдиний унікальний номер справи 546/729/21
номер провадження 3/546/239/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (як встановлено в судовому засіданні), м. Дніпро, офіційно не працює, РНОКПП суду не відомий,

за ч. 4 ст. 121, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Решетилівського районного суду Полтавської області від Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 146642 від 06.08.2021 вбачається, що 06 серпня 2021 року о 22 год. 20 хв. на 292 км а/д Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Київ в напрямку м. Харків водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Master, н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в крайній правій смузі, не дотримався в установлених межах безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 6611, н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в крайній правій смузі, якого, в свою чергу, від удару відкинуло у металевий відбійник. У результаті ДТП транспортні засоби та металевий відбійник отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, з протоколу адміністративне правопорушення серія ААБ № 146643 від 06.08.2021 вбачається, що 06 серпня 2021 року о 22 год. 20 хв. на 292 км а/д Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 121 КУпАП, керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 31.3.(б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, в момент зіткнення автомобілів ішов дощ, а автомобіль, який рухався перед ним їхав практично без габаритних вогнів, проте вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав. Щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, свою вину не визнав, оскільки відповідальність за проходження техогляду має бути на власнику автомобіля, яким він не являється.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 146642 від 06.08.2021 (а.с. 10); схемою місця ДТП, яка підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на звороті якої відображений перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с. 11); письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

Суд зазначає, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1. Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п. 1.10., 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху, а також всі докази у справі, з огляду на норми ст. 245, 280 КУпАП, на роз`яснення, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності судом обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн 00 коп. належить стягнути із ОСОБА_1 .

Водночас, суд доходить висновку, що провадження в адміністративній справі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Детальний аналіз протоколу серія ААБ № 146643 від 06.08.2021, зокрема зазначених у ньому пояснень ОСОБА_1 , відповідно до яких він вказав, що власник не поставив його до відому, що автомобіль не пройшов технічний огляд, заперечення ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, свідчить про суперечливість обставин події 06.08.2021, які складають об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та які поставлені у провину особі, щодо якої працівником поліції 06.08.2021 було ініційовано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 7 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Диспозиція ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 146643 від 06.08.2021 зазначено, що 06 серпня 2021 року о 22 год. 20 хв. на 292 км а/д Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 31.3.(б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП (а.с. 1).

У матеріалах справи міститься копія постанови серія ДП18 № 764645, винесена 11.02.2021 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 4).

З протоколом про адміністративне правопорушення до суду надійшла довідка про перевірку технічного стану автомобіля Renault Master, н.з. НОМЕР_3 , якій не присвоєно відповідного номеру та не зазначено дату її видачі. Відповідно до вказаної довідки транспортний засіб після технічного контролю 03.05.2018 визнано технічно справним та зазначено дату чергового проходження ОТК - не пізніше 03.05.2020 (а.с. 3). Суд критично ставиться до даного доказу, оскільки він ніяким чином не підтверджує непроходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю до 03.05.2020 та в подальшому. Крім того, у вказаній довідці номерний знак транспортного засобу, який проходив технічний огляд ( НОМЕР_3 ), не співпадає з номерним знаком автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП (АЕ 6899 КЕ). Тому вказана довідка не є достатнім доказом підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно, судом встановлено, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, що ні у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні у посадової особи, яка ініціювала процедуру притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП по обставинах, що вказані в адміністративному протоколі від 06.08.2021 не має будь-яких доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом», зокрема, фото -, звуко- чи відеодокази (звукозапис, відеозапис, фотознімки тощо).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 2 ст. 61 та ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 40-1, 121, 124, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко