Справа № 135/907/21
Провадження № 3/135/523/21
ПОСТАНОВА

іменем України

03.11.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ладижинського ВП № 3 Гайсинського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2021 о 01 год 14 хв в м. Ладижин по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Огляд на факт вживання алкоголю проходити відмовився під час проведення відеозйомки з нагрудної боді-камери.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якого підтримав його захисник Горин В.М. свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених вище обставин не визнав та пояснив, що 15.08.2021 він дійсно перебував за кермом автомобіля «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , в той час, коли підійшли працівники поліції. Проте транспортним засобом він не керував, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок вживання пива. Автомобілем керувала його дружина, яка зупинила даний транспортний засіб на парковці, вийшла та пішла додому спати. Він залишився забрати документи, тому і перебував на водійському сидінні автомобіля. Окрім того, вказав на те, що йому працівники поліції не повідомили причину зупинки, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, переглянувши відеозапис, який міститься на диску в матеріалах справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222652 від 15.08.2021 складений старшим інспектором СРПП ВП№ 3 Гайсинського РУП майором поліції Бондарем О.І., 15.08.2021 о 01 год 14 хв. в м. Ладижин по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Огляд на факт вживання алкоголю проводити відмовився під час проведення відео зйомки з нагрудної боді-камери.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222652 від 15.08.2021 ОСОБА_1 від підпису відмовився, у своїх письмових поясненнях зазначив, що «не перебував за кермом вказаного транспортного засобу, бо був вже випивший, за кермом була його дружина, яка швидко пересіла на бік пасажира, бо боялася, що її оштрафують» (а.с.2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом та вину у вчиненому не визнав.

Однак, не зважаючи на захисну позицію, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222652 від 15.08.2021, складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів вбачається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 15.08.2021 о 01 год 20 хв, з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. У результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова (а.с.3)

Вказані обставини також підтверджуються переглянутими технічними записами з нагрудної камери поліцейського та записами автовідео реєстратора з автомобіля поліцейського, які наявні в матеріалах справи, на яких зафіксовано рух транспортного засобу «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 15.08.2021 по вул. Будівельників, в м. Ладижин, Вінницької області та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння під відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що 15.08.2021 останній не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебувала інша особа його дружина не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи спростовуються, зокрема, відеозаписами відеорегістратора та нагрудної камери поліцейського, наявного в матеріалах справи, на яких зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №222652 від 15.08.2021 відносно ОСОБА_1 , із якого, зокрема, вбачається, що транспортний засіб рухався 15.08.2021 о 01 год 14 хв в м. Ладижин по вул. Будівельників до часу зупинки працівниками поліції. Під час зупинки автомобіля ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні, з моменту зупинки транспортного засобу, а також під час тривалого спілкування із працівниками поліції та під час роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з автомобіля більше ніхто не виходив. Також інших сторонніх осіб на місці зупинки автомобіля, окрім ОСОБА_1 та працівників поліції на відеозаписі не має. Більш того, працівник поліції звертався до ОСОБА_1 із проханням покликати дружину для підтвердження факту керування неї автомобілем, проте останній відмовився, повідомивши, що вона вже спить. Поряд з чим суд звертаю увагу і на те, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції неодноразово повідомляв, що саме він керував транспортним засобом, потім виправлявся і зазначав, що керувала дружина.

Разом з тим, до суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що 15.08.2021 саме дружина ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 .

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом та був водієм, оскільки така його поведінка не є типовою для осіб, які не є водіями, а за версією ОСОБА_1 є пасажирами, на яких складають протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним є безпідставними, а також розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що такі докази є допустимими, належними та достатніми для висновку про те, що 15.08.2021 о 01 год 14 хв в м. Ладижин по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Огляд на факт вживання алкоголю проводити відмовився під час проведення відео зйомки з нагрудної боді-камери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) він не надав, а тому інші доводи сторони захисту щодо неправомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення суд до уваги не бере.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 та майновий стан останнього, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній отримував посвідчення водія в сервісних центрах МВС України.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1,130,283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя