Справа №222/690/21
Провадження №3/222/403/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Головного управління статистики у Донецькій області від 16.05.2017 року №55-к, ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу статистки у Нікольському районі ГУС у Донецькій області.

Наказом ГУС у Донецькій області від 14.08.2017 року №130-к, ОСОБА_1 присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.

01.04.2009 ОСОБА_1 прийняла Присягу державного службовця.

Згідно з приміткою до ст.56 ЗУ «Про запобігання корупції» державні службовці, які займають посади категорії «Б» відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», а отже, згідно з абз.15 ч.1 ст.1, ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом вказаного правопорушення.

Відповідно до наказу Головного управління статистики у Донецькій області від 26.12.2019 №157-к, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності та штату державних службовців

Частиною 2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п.«а» і «в» п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В той же час, за ч.1 вищевказаної статті, особи, зазначені у п.1 п.п."а" і "в" п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, після звільнення зі служби 26.12.2019 року та припинення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в наступному, після припинення такої діяльності, році декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК у період з 00:00 год. 01 січня до 00:00 год. 01 квітня 2020 року.

В свою чергу, ЗУ від 17 березня 2020 року №530-Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесені зміни до ЗУ «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Тобто ОСОБА_1 була зобов`язана у 2020 році подати декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК у період з 00:00 год. 01 січня до 00:00 год. 01 червня 2020 року.

Для реалізації положень фінансового контролю НАЗК забезпечує суб`єктам декларування відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через глобальну інформаційну мережу Інтернет з використанням персонального електронного кабінету після автентифікації без жодних обмежень провайдера або сегмента та відповідно до точки доступу. При цьому Реєстр забезпечує моніторинг відвідувань та дій з даними Реєстру його користувачами, що передбачено п.6 Розділу І Порядку, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року №3.

Згідно з послідовністю дій, користувач ОСОБА_1 розпочала дії по заповненню декларації після звільнення, за 2019 рік, лише 20.06.2020 року, а подала декларацію 01.07.2020 року о 15:56 годині (унікальний ідентифікатор декларації-b24c5f23-6138-4754-9cdf-213be08993d3).

Таким чином, у період з 01.01.2020 по 01.06.2020 ОСОБА_1 жодних дій у Реєстрі щодо створення та заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не вчиняла.

Незважаючи на наявність попереднього досвіду подання декларації, обізнаність у відповідних нормативних актах, за відсутності поважних причин, які б мали вплинути на своєчасність подання декларації, ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, в строк з 00:00 год. 01 січня до 00:00 год. 01 червня 2020 року, визначений ч.2 ст.45 та п.2-1 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», не подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Лише 20 червня 2020 року о 17:45 годині, поза строком визначеним ЗУ «Про запобігання корупції, ОСОБА_1 уперше в 2020 році увійшла до свого персонального електронного кабінету, а 01 липня 2020 року о 15:56 годині несвоєчасно без поважних причин подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги фінансового контролю.

Таким чином, 01 липня 2020 року колишній начальник відділу статистики у Нікольському районі Головного управління статистики у Донецькій області ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч.2 ст.45 та п.2-1 Розділу 11 ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор підтримав позицію, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням мінімального штрафу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, суду пояснила, що справді за обставин, наведених у протоколі, невчасно в 2020 році подала декларацію після звільнення з відділу статистики у Нікольському районі лише 01 липня 2020 року через несвоєчасне отримання нею нового електронного цифрового підпису спричинене введенням карантинних обмежень.

Крім визнання провини ОСОБА_1 , її вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №47-01/93/20 від 19.05.2021 року, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб,

уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в якому зафіксована послідовність дій користувача ОСОБА_1 , наказом №55-к від 16.05.2017 року «Про переведення ОСОБА_1 », наказом № 130-к від 14.08.2018 року «Про присвоєння чергових рангів державним службовцям Головного управління статистики у Донецькій області», наказом №157-к від 26.12.2009 року «Про звільнення ОСОБА_1 », відомостями про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби, зокрема відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», відомостями про складення 01.04.2009 року присяги державного службовця, долученими до протоколу.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адмінправопорушення, порушила вимоги абз.2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», а отже в її діях є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи ОСОБА_1 про те, що несвоєчасність подання декларації відбулася у зв`язку з неможливістю вчасно, після введення карантинних обмежень, отримати електронно-цифровий підпис для подання декларації, тобто з поважних причин, суд оцінює критично, оскільки по-перше, вони не підтверджені відповідними доказами, які б вказували на об`єктивну неможливість отримати, в тому числі онлайн, з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року електронно-цифровий підпис за наявності великої кількості акредитованих центрів сертифікації ключів, а по-друге, прийнявши зміни в законодавство в частині строку подання в 2020 році декларації особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, продовживши строк декларування ще на місяць до 01.06.2020 року, законодавець, тим самим, забезпечив права суб`єктів декларування від несвоєчасного подання декларацій, спричинених карантинно-обмежувальними заходами.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення, суд виходить з положень ст.ст.33, 34 КУпАП, та враховує характер вчиненого нею правопорушення, обставини справи та відомі данні про її особу, та призначає ОСОБА_1 адмінстягнення в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави.

Даний вид стягнення є доцільним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 , а також попередження вчинення нею та іншими особами нових правопорушень.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що суддею винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, а тому з особи, якій призначено таке стягнення необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 279, 280, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя /підпис/ О.Є. Вайновська

Копія вірна:

Станом на 05.11.2021 року постанова законної сили не набула.

Суддя О. Є. Вайновська

Секретар