Справа № 275/1041/20
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу серії ДПР18 № 529508 30.10.2020 о 06 год. 30 хв. на 68 км. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки т/з із застосуванням газоаналізатора «DRAGER» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №111 від 13.10.2020, результат огляду 0,23 проміле, що є порушенням п. 2.9-а ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що зранку, безпосередньо перед керуванням транспортним засобом в зв`язку з хворобою прийняв ліки, а саме сироп від кашлю «Др.Тайсс». В зв`язку з цим не вважав себе таким, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому погодився пройти тест, коли його зупинили. Після проходження тесту працівники поліції йому пояснили, що показник в 0,23 майже в межах норми, тому в суді провадження закриють за малозначністю, про що він і написав у графі пояснень. Повторний тест не робили, від керування не відсторонили, після події поїхав на роботу. Просив долучити інструкцію з лікарняного засобу, відповідно до якої прямих заборон на керування транспортними засобами після приймання вказаного препарату не передбачено, препарат містить етанол; довідку від КНП «Брусилівська районна лікарня», відповідно якої препарат «Др.Тайс» містить етанол та може залишати сліди парів при обстеженні; інформацію про прилад «Драгер-6810», відповідно якої при показниках тестування до 0,84 проміле може бути похибка в 0,04 проміле, тобто його результат тесту міг бути в межах дозволених 0,2 проміле. Просив провадження закрити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 529508 30.10.2020 о 06 год. 30 хв. на 68 км. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки т/з із застосуванням газоаналізатора «DRAGER-6810» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №4975 від 30.10.2020, результат огляду 0,23 проміле.

Згідно п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до п.1 Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відеозапису події до протоколу не додано, відомостей про його здійснення не зазначено.

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №322781 від 13.10.2020 року ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.9 "а", яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження даного порушення в матеріалах справи міститься тест №4975 від 30.10.2020, відповідно до якого, тестування на вміст алкоголю проводилось за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810», відповідно до якого в ОСОБА_1 виявлено 0,23 проміле алкоголю.

Як вбачається з наданої суду інформації з офіційного інтернет-сайту виробника приладу (http://www.saturn-data.com/rus/products/631/0/531/) за допомогою якого 30.10.2020 року було проведено огляд водія на стан сп`яніння, в технічних характеристиках вказано, що даний прилад має похибку у 0,04 проміле при показниках в межах від 0,00 до 0,84 проміле, тобто, показники тестування ОСОБА_1 можуть бути в межах від 0,19 проміле до 0,27 проміле (0,23 +/- 0,04). Відтак, сумнів у показниках мав тлумачитись на користь особи, і показник в 0,19 проміле не міг вважатися станом сп`яніння, та, відповідно, порушенням вимог п. 2-9 «а».

Однак інспектор не врахував даний факт та повторно не провів тест для отримання безсумнівних і однозначних його результатів.

Відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08.11.1968, яка ратифікована Україною у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле).

Таким чином, показник стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 складав 0,23 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму алкоголю з врахуванням погрішності приладу «Драгер 6810» та положень п. 7 Розділу ІІ Інструкції. Висновок, що похибка приладу не була наявна саме в бік зменшення показників тесту є лише припущенням. Додані пояснення свідків, написані не ними власноруч і які є шаблонними, лише вказують на факт проведення огляду й не спростовують сумнівні (некатегоричні) його результати.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Таким чином, під час судового розгляду справи з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , відомостей про вжиті ліки, невисокого показника результату тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 в розмірі 0,22 проміле алкоголю, врахувавши допустиму виробником вказаного приладу, за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння похибку, переконливих доказів на підтвердження винуватості останнього поза розумним сумнівом у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі порушення п. 2.9 «а» ПДР України - здобуто не було.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема результати повторних тестів, результати огляну на стан сп`яніння в медичному закладі, відеозапис події, документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Alcotest 6810» (його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки) - відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 280, 283, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя Миколайчук П.В.