Справа № 336/6056/20
Пров. № 3/336/13/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ознаками ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

9 жовтня 2020 року, о 13 годині 04 хвилини, ОСОБА_1 , якого на підставі постанови судді Шевченківського районного суду ми. Запоріжжя від 12.11.2019 року та постанови судді Орджонікідзевського районного суду ми. Запоріжжя від 19.05.2020 року, які набрали законної сили, піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідно, під час керування автомобілем марки ЗАЗ 110247, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на що вказували запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, біля будинку № 120 по вул. Молочній в м. Запоріжжі був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції. Від проведення у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився з невідомих причин.

Разом з тим до суду прибув представник притягуємого до адміністративної відповідальності, який надав суду пояснення ОСОБА_1 щодо інкримінованих йому дій.

Означені обставини у відповідності до ст. 268 КУпАП зумовили вирішення справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З письмових пояснень ОСОБА_1 випливає, що в зазначений в протоколі час він не керував транспортним засобом, який перебував в нерухомому стані, а знаходився неподалік від автомобіля, очікуючи батька та друга.

Оскільки відмова від проходження медичного огляду лише водія, тобто особи, яка перебуває за кермом транспортного засобу, має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 КУпАП, між тим він не лише за кермом, а навіть в салоні автомобіля не знаходився, вважає, що його належить звільнити від відповідальності через відсутність ознак складу правопорушення.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, заявив, що суб`єктом правопорушення, яке передбачене статтею 130 КУпАП, є лише особа, яка керує транспортним засобом, між тим на момент складання протоколу його підзахисний дорожній рух не здійснював, у зв`язку з чим він правомірно відмовився від проходження огляду.

У зв`язку з викладеним просить про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності через відсутність в його діях ознак складу правопорушення.

Винуватість правопорушника у вчиненні описаних дій підтверджує протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП) і який містить зроблене ОСОБА_1 власноручно зауваження про відсутність будь-яких пояснень, які він виказав намір дати в суді.

До доказів винуватості також відносяться:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.10.2020 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в умовах медичного закладу (а. с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про те, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків о 14 годині 25 хвилин 9 жовтня 2020 року відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а. с. 4);

- відтворений суддею відеозапис з місця події підтверджує залучення співробітниками поліції до участі у фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля двох свідків;

- рапорт інспектора УПП в Запорізькій області ДПП, яка складала протокол відносно ОСОБА_1 про те, що після того, як співробітниками патрульної поліції було розпочате переслідування автомобіля під керування ОСОБА_1 через заборонену швидкість, з якою він рухався, ОСОБА_1 зупинив автомобіль біля одного з будинків по вул. Молочній в м. Запоріжжі, а сам, перібігши через проїзну частину, ліг біля паркану житлового будинку, очевидно, для того, щоб уникнути контактів із співробітниками поліції (а. с. 8);

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, огляд якого спростовує заяву правопорушника про те, що він не керував транспортним засобом в час, до якого відноситься складання протоколу, а підтверджує викладену співробітникам поліції версію подій.

З огляду вказаного засобу фіксації, який хоча й не містить запису зупинки транспортного засобу, між тим випливає, що автомобіль правопорушника з великою швидкістю рухався назустріч автомобілю патрульної поліції, який розвернувся та поїхав за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортних засобів ОСОБА_1 був виявлений співробітниками поліції в яру з протилежного боку проїзної частини, куди побіг правопорушник, зупинивши транспортний засіб.

Виявлене на місці зупинки порушення пункту 2.1.а. «Правил дорожнього руху України», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн. на підставі постанови інспектора поліції від 09.10.200 року (а. с. 7).

Із звернення співробітника поліції до залучених ним свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, відтвореного за допомогою відеозапису, також витікає, що автомобіль під керуванням правопорушника був зупинений патрульною поліцією.

Відеозапис розмови ОСОБА_1 з інспекторами патрульної служби також свідчить на користь того, що він був за кермом зупиненого автотранспорту.

Навіть якщо припустити, що на час звернення до ОСОБА_1 співробітників поліції автомобіль і знаходився в статичному положенні, все одно обстановка такого перебування автомобіля, коли він стоїть на проїзній частині вулиці, де не проживає правопорушник, у відсутність поблизу місць для паркування, стоянки або зберігання транспортних засобів, а самого водія співробітники поліції виводять з яру навпроти місця зупинки, свідчить про ознаки процесу керування транспортним засобом, якого не спростовує тимчасова зупинка.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене статтею 130 КУпАП, утворюють дії з відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

За змістом п. 8 «Порядку…» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Описані положення нормативних актів, які внормовують порядок направлення водіїв для медичного огляду, приписують обов`язкове залучення свідків для констатації відмови водіїв від проходження такого огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що у присутності свідків двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Фактична участь сторонніх осіб у фіксації факту відмови водія від проходження огляду підтверджується відеозаписом, проти цього не заперечує і особа, що притягнута до відповідальності.

Наслідки відмови у виді настання адміністративної відповідальності роз`яснює ОСОБА_1 співробітник поліції, що не залишає сумнівів в дотриманні права підданої переслідуванню особи і в цій частині.

Хоча відмова від проходженні огляду на стан сп`яніння і є самостійною дією, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, яке передбачене статтею 130 КУПАП, проте пропозиція з боку суб`єкта владних повноважень пройти цей огляд повинна ґрунтуватися на наявності підстав вважати перебування особи в такому стані, тому суддя звертає уваги і на цю обставину, яка має значення для вирішення справи.

Такими ознаками є втілені в відеозапису поведінкові прояви правопорушника, його нерозбірна мова, а також його зізнання поліцейським про те, що він вживав спиртне напередодні зупинки транспортного засобу.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти беззаперечного висновку про дотримання автором протоколу вказаних положень законодавства.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На вказаний умовивід суду не впливає наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, проведеного комунальним закладом «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради о 14 годині 50 хвилин 3 травня 2020 року, який констатує відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_4 , оскільки:

по-перше, як зазначено судом, об`єктивну сторону вказаного діяння утворюють дії з відмови пройти медичний огляд, тому наявність або відсутність ознак сп`яніння не впливають на кваліфікацію дій особи за вказаною ознакою;

по-друге, висновок зроблений за спливом встановленого статтею 266 КУпАП та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» строку після виявлення підстав для здійснення медичного огляду.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протоколу, яке поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. (UA7008009, отримувач: УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025367 Банк: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету : 21081300, призначення платежу адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, а також судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави (на рахунок UA6026001, отримувач: ГУК у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету : 22030106).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити правопорушнику, що в разі несплати штрафа у встановлений статтею 307 КУпАП строк постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається на примусове виконання у відділ державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, у відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП, стягується у подвійному розмірі штрафу в сумі 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документу « »________20___р.

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.