Номер провадження: 33/813/1116/21
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Янковської Ю.Л., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Портної Ульяни Олександрівни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси Маркарової С.В. від 30.07.2021 року

установив

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси Маркарової С.В. від 30.07.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 05.06.2021 року, керуючи автомобілем марки NISSAN державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тираспольське шосе в м.Одесі не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки HONDA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не повно з`ясував всі обставини справи, та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля HONDA ОСОБА_2 , який не врахувавши дорожньої обстановки, раптово почав здійснювати розворот крізь подвійну суцільну смугу на полосу руху водія ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ПДР.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у судове засіданні апеляційного суду втретє не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення за адресою його місця проживання судового виклику та телефонограмою, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, заслухавши думку захисника ОСОБА_1, яка вважала за можливе розглянути справу за відсутності іншого учасника ДТП,з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Портну У.О., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008419 від 08.06.2021 року, 05.06.2021 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки NISSAN державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тираспольське шосе в м.Одесі не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки HONDA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно пункту 13.1. Правил дорожнього руху України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, з дослідженого відеозапису, який долучений до матеріалів справи, апеляційним судом встановлено, що автомобіль NISSAN під керуванням водія ОСОБА_1 рухався у лівій смузі дороги, автомобіль HONDA під керуванням ОСОБА_2 рухався попереду в попутному напрямку у правій смузі дороги. В подальшому автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у правій смузі дороги, почав здійснювати розворот ліворуч та здійснив виїзд на ліву смугу дороги, на якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , не впевнившись що це буде безпечно. Не заважаючи на те, що ОСОБА_1 вжив заходи для уникнення ДТП, почавши різко гальмувати, автомобілі зіткнулись.

Факт здійснення ОСОБА_2 маневру розвороту та порушення ним правил дорожнього руху також підтвердив його представник у письмових пояснених (а.с.21-22).

Крім того, за фактом скоєння даної ДТП відносно ОСОБА_2 працівниками поліції 08.06.2021 року також було протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №008418 про порушення ним п.10.1, 8.5 Правил дорожнього руху, згідно якого ОСОБА_2 під час руху перед початком зміни напрямку руху з метою переткнути подвійну лінію дорожньої розмітки, не переконався що це буде безпечно, чим створив аварійну ситуацію, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.2).

Відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктами 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та пояснень його представника вбачається, що ОСОБА_2 здійснювати розворот ліворуч не зайнявши завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконавшись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що є порушенням п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що, на думку апеляційного суду, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

На переконання апеляційного суду, фактичні дані, що містяться у протоколі відносно ОСОБА_2 повністю підтверджують пояснення ОСОБА_1 та його представника за яких обставин відбулась дорожньо - транспортна пригода і дають апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 були порушенні вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, а встановлена невідповідність висновку суду об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є помилковими, оскільки вони не ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України, необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі;

Враховуючи недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець