П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ВАБ № 738435 від 28 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, громадянки України, РНКОПП: НОМЕР_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , притягалася до адміністративної відповідальності, згідно із постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від 17 червня 2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до тридцяти годин громадських робіт,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу, 28 вересня 2021 року близько 17:30 год. ОСОБА_1 за місцем проживання, перебуваючи в п`яному вигляді, умисно вчинила сварку зі своєю матір`ю, в присутності неповнолітньої дитини, в ході сварки висловлювалася нецензурною лайкою в сторону матері, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначених в протоколі обставин не оспорювала, визнала, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП може бути виражена, в тому числі, у формі дій, що полягають у погрозах та образах потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя дослідивши протокол та додані до нього матеріали установила такі обставини.

Відповідно до рапорту інспектора, 28 вересня 2021 року до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 заважає дітям робити домашнє завдання.

Згідно із заявою від 28 вересня 2021 року, ОСОБА_2 просила притягнути її дочку до відповідальності, так як остання вчинила з нею сварку, в ході якої ображала її нецензурною лайкою, і це все чула малолітня дитина.

Таким чином, суддя вважає доведеним, що 28 вересня 2021 року близько 17:30 год. ОСОБА_1 за місцем проживання, перебуваючи в п`яному вигляді, умисно вчинила сварку зі своєю матір`ю, в присутності неповнолітньої дитини, в ході сварки висловлювалася нецензурною лайкою в сторону матері, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від 17 червня 2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до тридцяти годин громадських робіт.

За таких обставин, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в її діях є подія і склад вказаних адміністративних правопорушень.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи його майновий стан, обставини, які пом`якшують адміністративне стягнення щире розкаяння винного, обставину, яка обтяжує адміністративне стягнення вчинення адміністративного правопорушення, в стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_1 становить 20 х 17 = 340 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 270 х 0,2 = 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська