Провадження № 3/643/4551/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2021 серії ААБ № 300214, 24.09.2021 року о 11:15 год. у м. Харкові пр. Московський, буд. 195А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewоo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив обрив «пістолету» на АЗС, чим було завдано матеріальної шкоди.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300215 від 29.09.2021, 24.09.2021 року о 11:15 год. у м. Харкові пр. Московський, буд. 195А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewоo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого з невідомих причин залишив місце події.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол, за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що свою вину у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень він не визнає, оскільки матеріальної шкоди завдано не було. Під час початку руху «пістолет» пошкоджено не було, а відбувся розрив муфти, який заблокував вихід газу з внутрішніх клапанів. Після роз`єднання муфти її можливо без пошкоджень приєднати до шлангу. Жодних доказів на підтвердження завдання шкоди матеріали справи не містять.

Дослідивши передані на розгляд суду вищевказані матеріали про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Згідно зі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Схема місця ДТП, яка долучена до матеріалів справи, сама по собі не доводить факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено та суду не надано, в тому числі, в матеріалах справи відсутня відеофіксація ДТП.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху. Посилання у протоколі на порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху є необґрунтованими та не доводяться жодними доказами, які наявні в матеріалах справи.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про завдання матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 у свою чергу вказує про те, що матеріальної шкоди завдано не було, оскільки «пістолет» пошкоджено не було, а відбувся розрив муфти, який заблокував вихід газу з внутрішніх клапанів, після якого муфту можна без пошкоджень приєднати до шлангу.

Водночас, у протоколі не зазначено кому саме завдана ця шкода, хто саме є потерпілим, та в чому саме виразилась ця шкода, не надано фотознімків з механічними пошкодженнями, а саме роз`єднання у місці технологічного кріплення заправного шлангу із заправним пістолетом та втрата цілісного вигляду вказаних елементів колонки АЗС.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обв`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Також, відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

На переконання суд, відомості, відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і, як наслідок, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко