Справа № 163/643/21 Провадження №33/802/706/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія:ч.6 ст. 481 МК України Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), його захисника адвоката Шевченка Станіслава Сергійовича, представника митниці Пікалюка Миколи Степановича, перекладача Коломієць Віри Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) адвоката Шевченка Станіслава Сергійовича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 серпня 2021 року,

В С Т АН О В И В

Вказаною постановою судді Гобл Гері Дейл (GobleGaryDale), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Сполучених Штатів Америки, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_1 від 04.1-.2-17 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) в дохід держави 454 грн судового збору.

Так, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 липня 2019 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС увізши транспортний засіб-мотоцикл «BMW R100», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 14 липня 2020 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що було виявлено Волинською митницею 30 грудня 2020 року з повідомлення Галицької митниці Держмитслужби, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Любомльського районного суду Волинської області від 12 серпня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ). Вказує на порушення митницею процедури пропуску на територію України транспортного засобу - мотоцикла «BMW R100», номерний знак НОМЕР_2 , який тимчасово ввозився фізичною особою ОСОБА_5 14 липня 2019 року. ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) мав відмітку у паспорті громадянина США про видачу йому посвідки на постійне проживання в Україні та являвся резидентом України, однак митними органами даний транспорт було поміщено в режим «Тимчасове ввезення» громадянином-нерезидентом. Додатково звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки бездіяльності Волинської та Галицької митниці Держмитслужби, оскільки останні не проводили жодних перевірочно-аналітичних заходів в період з 14.07.2020 до 05.01.2021 та не надсилали ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) будь-яких документів щодо порушень митних правил. Вказує, що станом як на дату складання протоколу так і на дату винесення судом оскаржуваного рішення минув встановлений ст. 467 МК України строк притягнення до відповідальності, оскільки датою вчинення правопорушення є 14 липня 2020 року. Крім цього, зазначає про неврахування судом особи правопорушника, характеру вчинення, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність, зокрема незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), введення карантинних заходів та технічні несправності транспортного засобу, що унеможливило вивезення вищевказаного транспортного засобу. Також апелянт посилається на процесуальні порушення під час провадження справи у митних органах, а саме протокол про порушення митних правил був складений за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) у своєму клопотанні просив перенести дату виклику до митниці з метою забезпечення його прав на правову допомогу адвоката, не залучено перекладача, оскільки останній не володіє українською мовою на достатньому рівні і не зміг зрозуміти зміст вищевказаного протоколу.

В даній апеляційній скарзі також ставить питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта і його підзахисного, котрі просили поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати, закрити провадження у справі, представника митниці Пікалюка М.С., який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без зміни, допитавши свідка, приходжу до наступного висновку.

Перш за все, враховуючи принцип доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та те, що захисник Шевченко С.С. повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 07.09.2021 засобом електронної пошти, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі та підтверджується документами, доданими до неї, строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

Згідно вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 103 МК України митний режим тимчасового ввезення - це режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.2 ст. 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Стаття 380 Митного кодексу України визначає особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

Так, ч.6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Аналіз вищевказаних норм митного законодавства України дає підстави для висновку, зокрема, що транспортні засоби особистого призначення, ввезені громадянами-резидентами, а також громадянами-нерезидентами в митному режимі тимчасове ввезення, використовуються виключно всередині країни тимчасово, тобто мають визначені проміжки часу, за порушення яких передбачені штрафи.

Як вбачається з матеріалів провадження, протоколом про порушення митних правил №0044/20500/21 від 05.02.2021 зафіксовано факт перевищення громадянином США ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) строку тимчасового ввезення на митну територію України мотоцикла марки «BMW R100», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , більше, ніж на 30 діб, яким був ним тимчасово ввезений 14 липня 2019 року як громадянином-нерезидентом на строк не більше одного року для особистого користування, що також підтверджується іншими доказами.

Витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор" (а.к.п. 12) підтверджуються обставини оформлення зобов`язання про зворотнє вивезення зазначеного транспортного засобу; письмовими поясненнями порушника стверджується згода особи про несвоєчасність його реекспорту. Зазначені обставини також стверджуються листом начальника митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби .

Таким чином зазначені факти свідчать про вчинення громадянином США ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена у ч.6 ст. 481 МК України.

Заперечуючи винуватість у порушенні митних правил громадянина США ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) захисник Шевченко С.С. вказує, що при пропуску 14 липня 2019 року на митну територію України мотоцикла марки «BMW R100», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , митницею було порушено порядок його пропуску, оскільки оформлено пропуск транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) як громадянином-нерезидентом, при тому, що його клієнт є громадянином-резидентом, адже має посвідку на постійне місце проживання в Україні, у зв`язку з чим на його переконання останній не може нести адміністративної відповідальності при таких обставинах.

Зважаючи на встановлення факту не вивезення мотоцикла марки «BMW R100», поміщеного в режим тимчасового ввезення, особою, яка була зобов`язана це зробити у строк до одного року, а саме не пізніше 13 липня 2020 року, та пропуск ним цього строку більше як на 5 місяців, зазначені посилання захисника є непереконливими, і такими, що не спростовують висновків судді першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України.

Крім того, слід зауважити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) звертався із заявою про продовження строку вивезення транспортного засобу з посиланням на поважність причин не вивезення його у визначений строк, до митних органів України.

Між тим, статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності вказував, що причиною невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу стало лікування його підзахисного, поломка мотоцикла, однак жодними належними доказами це не підтвердив, як і факту, що останній з приводу поважності причин порушення відповідного строку звертався в митні органи.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б йому виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, адвокат порушника не навів.

З-поміж іншого в апеляційній скарзі захисник вважає, що строки притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), станом на момент складення протоколу, так і розгляду справи судом, закінчились. Днем виявлення правопорушення слід вважати 14.07.2020. Зазначені доводи були предметом розгляду в місцевому суді і правильно визнані необґрунтованими, апеляційний суд їх відхиляє як такі, що побудовані на власному трактуванні норм митного законодавства.

Закон від 08.11.2018 № 2612-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24.11.2018, набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 13 липня 2020 року, а з 14 липня 2020 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) щодо виконання обов`язку вивезення мотоцикла за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) було виявлено 30.12.2020 і таким чином вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) триваюче правопорушення, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Зазначене свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо ОСОБА_1 без залучення перекладача, його захисника та у його відсутності апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 9 ст. 494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Так ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) був повідомлений про час та місце розгляду питання щодо складання протоколу про порушення митних правил (а.с. 16), однак на митницю не з`явився, у зв`язку із чим протокол складено без його участі. У свою чергу, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо перенесення дати розгляду справи митним органом, на яке посилається захисник, датується 01.02.2021, та було отримано митницею 05.02.2021, що унеможливило його розгляд до складання протоколу про порушення митних правил від 05.02.2021.

Апеляційний суд звертає увагу захисника, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, тому надання правової оцінки бездіяльності Волинської та Галицької митниці Держмитслужби, про що посилається апелянт у тексті скарги, не може бути предметом судового розгляду в даній справі.

Враховуючи доведеність вини порушника, відсутність вагомих причин порушення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, передбачену законом санкцію, стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) правильно накладено у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Підстав застосування до порушника вимог ст. 22 КУпАП апеляційний суд не знаходить, оскільки користування увезеним транспортним засобом без сплати митних платежів безумовно тягне ненадходження коштів до державного бюджету, і таким чином не може свідчити про малозначність вчиненого.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло стати безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити захиснику ОСОБА_1 (Goble Gary Dale) адвокату Шевченку Станіславу Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 12 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Шевченка С.С. в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.08.2021 щодо останнього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук