Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

прокурора Сеник В.Г.,

захисника Гарницького П.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гарницького П.П. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, працюючої начальником відділу узагальнення інформації та обліку рибогосподарських водних об`єктів Управління наукового забезпечення та іхтіологічного контролю Державного агентства рибного господарства України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП.

Як встановив суд, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу узагальнення інформації та обліку рибогосподарських водних об`єктів Управління наукового забезпечення та іхтіологічного контролю Державного агентства рибного господарства України (далі - Держрибагенстство) і відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, 14 квітня 2021 року, тобто несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

В апеляційній скарзі захисник Гарницький П.П. просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) неправомірно склало протокол про адміністративне правопорушення щодо його підзахисної, позбавивши її права надати пояснення для доведення поважності причин несвоєчасного подання декларації та права на отримання правової допомоги.

Як вказує захисник, з 16.12.2019 по 12.09.2022 ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом Держрибагентства від 25.11.2919. Крім того, у ОСОБА_1 є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею. У березні 2021 року ОСОБА_1 разом з дітьми поїхала до свекрухи у с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, і тоді ж син захворів на простудне захворювання з симптомами коронавірусної інфекції COVID-19. Однак лікар вчасно не видав направлення на тест, призначивши лікування і наказавши перебувати на карантині. 01.04.2021 за результатами дослідження у ОСОБА_3 виявлено коронавірусну інфекцію COVID-19, у зв`язку з чим всі особи, які з ним контактували, залишились на карантині на 2 тижні.

Також у будинку в цьому населеному пункті відсутній Інтернет, в самому с. Житні Гори немає інтернет-клубів. Оскільки держава не забезпечує державних службовців комп`ютерною технікою та безперешкодним доступом до мережі Інтернет під час перебування поза межами робочого місця, а подати декларацію за допомогою мобільного телефону неможливо, оскільки її оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК потребує електронно-цифрового підпису, ОСОБА_1 , піклуючись про своїх дітей, була позбавлена можливості своєчасно подати декларацію. Перешкодою для виїзду додому в м. Київ стало і те, що в березні 2021 року м. Київ та Київська область перебували у "червоній зоні" карантину, внаслідок чого було відсутнє міжміське транспортне сполучення. Наведені обставини доводять, що ОСОБА_1 стала заручником недосконало розробленої системи, в якій здійснюється оприлюднення декларацій, і з поважних причин не змогла вчасно її подати. Крім того, суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується виною у формі умислу, докази на підтвердження чого орган, уповноважений на складання протоколу, не надав, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення захисника Гарницького П.П. і ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення прокурора Сеник В.Г., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, стверджуючи про відсутність поважних причин, які перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованими і підтверджуються наявними в справі доказами.

Встановлені судом обставини, зокрема, що ОСОБА_1 , яка обіймає посаду начальника відділу узагальнення інформації та обліку рибогосподарських водних об`єктів Управління наукового забезпечення та іхтіологічного контролю Держрибагентства, є державним службовцем, тобто суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, є вірними, і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Вказані обставини підтверджуються даними у протоколі про адміністративне правопорушення, результатах пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, послідовності дій користувача в цьому реєстрі, копіях документів особової справи ОСОБА_1 , в тому числі попередженні про обмеження, встановлені Законами України "Про державну службу", "Про запобігання корупції", з якими вона ознайомлена (а.с.1-5, 6, 7, 10-16).

Згідно з п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.1726 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , яка вину у вчиненні правопорушення не визнала, вона не змогла подати декларацію у встановлений законом строк з поважних причин, якими є перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, проживання з березня 2021 року разом з двома дітьми у с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, хвороба сина, а також відсутність Інтернету в будинку, інтернет-клубів у населеному пункті та міжміського транспортного сполучення у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Ці доводи були предметом перевірки в суді першої інстанції, який правильно не взяв їх до уваги, про що навів у постанові ґрунтовні мотиви.

Під поважними причинами слід розуміти такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання декларації. Доказів про наявність таких обставин сторона захисту не надала.

Будь-яких підстав чи причин, які перешкоджали б ОСОБА_1 своєчасно подати щорічну декларацію за 2020 рік, судом встановлено не було. Суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 стосовно захворювання її сина ОСОБА_3 на COVID-19, оскільки відповідно до копії протоколу випробувань № 21101456 від 02.04.2021, датою захворювання є 01.04.2021 (а.с.42), а термін подання щорічної декларації закінчується о 00 годин 00 хвилин 1 квітня. При цьому дав належну оцінку і поясненням про те, що підготовку до подання декларації ОСОБА_1 розпочала після повернення до м. Києва та, маючи всі необхідні документи, почала заповнювати і подала декларацію 14.04.2021.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що про свій обов`язок щорічно до 1 квітня подати декларацію ОСОБА_1 обізнана. Виїзд за межі м. Києва та проживання в будинку, не підключеного до мережі Інтернет, відбулися виключно за волевиявленням ОСОБА_1 і не були обумовлені якимись поважними причинами. Зважаючи на те, що щорічна декларація подається в період з 1 січня і до 31 березня включно, ніяким чином не може бути перешкодою для своєчасного її подання і перебування особи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому посилання захисту на нібито недосконалість системи оприлюднення декларацій, незабезпечення осіб, які перебувають поза межами роботи, комп`ютерною технікою і безперешкодним доступом до Інтернету, є недоречними з огляду на обізнаність осіб про вимоги законодавства з фінансового контролю та надання їм більше ніж достатнього часу для виконання свого обов`язку з подання декларацій. Враховуючи постійне висвітлення у засобах масової інформації епідеміологічної ситуації, пов`язаної з пандемією на коронавірус, та завчасне попередження про встановлення певних обмежень, відсутність міжміського сполучення також була цілком очікуваною.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, є формальним, і на висновок стосовно винуватості чи невинуватості особи не впливають форма вини, мотив і мета, з яких вона порушує вимоги фінансового контролю. А тому доводи в апеляційній скарзі про те, що орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був довести наявність умислу особи на несвоєчасне подання декларації, не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

А тому постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гарницького Павла Петровича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3 вересня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн