ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., за участю прокурора Стрельнікової Є.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Спасибо В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки Харківське управління про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, який обіймає посаду начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До суду надійшло вісім протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, які об`єднані в одну справу.

Згідно протоколів №№11/21, 12/21, 13/21, 14/21, 15/21 , 16/21, 17/21, 23/21 ОСОБА_1 , діючи умисно, на власну користь, перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ВВА ГУНП в області), будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, реалізуючи повноваження щодо надання пропозицій стосовно встановлення та виплати грошового забезпечення, встановлення та зміни розміру надбавок, доплат і премій працівникам ВВА ГУНП в області, перед підготовкою, підписанням та поданням керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУНП в області) доповідної записки «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 08.06.2020 № 244/119-30/01-2020, у якій він, підписуючи особисто, запропонував збільшити фактичний фонд свого утримання на 25 %, не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів. У даному питанні він мав приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе.

Наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області від 03.01.2020 № 2 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ВВА ГУНП в області з 03.01.2020.

Відповідно до п. 2 Положення про відділ внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом Головного управління Національної поліції України від 30.04.2020 № 912, ВВА ГУНП в області є структурним підрозділом ГУНП в області, який за напрямком діяльності оперативно підпорядковується, управляється та координується безпосередньо Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України (далі УВА НПУ).

Згідно з п. 33 зазначеного Положення начальник ВВА ГУНП в області забезпечує підготовку УВА НПУ пропозицій начальника ГУНП в області щодо встановлення та зміни розмірів надбавок, доплат і премій працівникам ВВА ГУНП в області.

Відповідно до п. 2 р. 1 Посадової інструкції начальника відділу внутрішнього аудиту ГУНП в Харківській області, затвердженої т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області 09.01.2020, начальник ВВА ГУНП в області підпорядковується безпосередньо начальнику ГУНП в Харківській області.

Згідно з п. 23 р. II вказаної Посадової інструкції начальник ВВА ГУНП в області подає в установленому порядку начальнику ГУНП в області пропозиції, зокрема, щодо заохочення працівників ВВА ГУНП в області, їх преміювання, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п. п. 1.35 п. 1 Функціональних обов`язків начальника ВВА ГУНП в області майора поліції ОСОБА_1 , затверджених т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області 09.01.2020, начальник ВВА ГУНП в області зобов`язаний у встановленому законодавством України порядку надавати пропозиції про заохочення або притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВВА.

Згідно з п. п. 2.4 п. 2 вказаних Функціональних обов`язків начальник ВВА ГУНП в області має право подавати пропозиції керівництву ГУНП в Харківській області щодо встановлення та зміни розміру надбавок, доплат i премій працівникам відділу внутрішнього аудиту.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підготував, підписав та подав керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області доповідну записку «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 08.06.2020 № 244/119-30/01-2020, у якій він, підписуючи особисто, на власний розсуд запропонував збільшити фактичний фонд свого утримання на 25 %, внаслідок чого фактично ним отримано за червень 2020 року таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підготував, підписав та подав керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області доповідну записку «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 03.07.2020 № 295/119-30/01-2020, у якій він, підписуючи особисто, на власний розсуд запропонував збільшити фактичний фонд свого утримання на 25 %, внаслідок чого фактично ним отримано за липень 2020 року таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підготував, підписав та подав керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області доповідну записку «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 03.08.2020 № 253/119-30/01-2020, у якій він, підписуючи особисто, на власний розсуд запропонував збільшити фактичний фонд свого утримання на 25 %, внаслідок чого фактично ним отримано за серпень 2020 року таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підготував, підписав та подав керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області доповідну записку «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 04.09.2020 № 319/119-30/01-2020, у якій він, підписуючи особисто, на власний розсуд запропонував збільшити фактичний фонд свого утримання на 25 %, внаслідок чого фактично ним отримано за вересень 2020 року таку виплату в розмірі 5326 ,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, не повідомив у встановленому законом порядку безпосереднього керівника, а саме начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області та начальника Управління внутрішнього аудиту Національної поліції України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вчиненні дій, а саме: підготовці, підписанні та поданні начальникові ГУНП в області доповідної записки «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 08.06.2020 № 244/119-30/01-2020, у якій зазначено про виплату грошового забезпечення з урахуванням збільшеного фактичного фонду на своє утримання на 25%, в результаті чого за червень 2020 року ним отримано таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, не повідомив у встановленому законом порядку безпосереднього керівника, а саме начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області та начальника Управління внутрішнього аудиту Національної поліції України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вчиненні дій, а саме: підготовці, підписанні та поданні начальникові ГУНП в області доповідної записки «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 03.07.2020 № 295/119-30/01-2020, у якій зазначено про виплату грошового забезпечення з урахуванням збільшеного фактичного фонду на своє утримання на 25%, в результаті чого за липень 2020 року ним отримано таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, не повідомив у встановленому законом порядку безпосереднього керівника, а саме начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області та начальника Управління внутрішнього аудиту Національної поліції України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вчиненні дій, а саме: підготовці, підписанні та поданні начальникові ГУНП в області доповідної записки «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 03.08.2020 № 253/119-30/01-2020, у якій зазначено про виплату грошового забезпечення з урахуванням збільшеного фактичного фонду на своє утримання на 25%, в результаті чого за серпень 2020 року ним отримано таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, не повідомив у встановленому законом порядку безпосереднього керівника, а саме начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області та начальника Управління внутрішнього аудиту Національної поліції України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вчиненні дій, а саме: підготовці, підписанні та поданні начальникові ГУНП в області доповідної записки «Про додаткове фінансування фонду грошового забезпечення та заробітної плати працівників ВВА ГУНП в Харківській області» від 04.09.2020 № 319/119-30/01-2020, у якій зазначено про виплату грошового забезпечення з урахуванням збільшеного фактичного фонду на своє утримання на 25%, в результаті чого за вересень 2020 року ним отримано таку виплату в розмірі 5326,00 грн.

Маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді його особистої зацікавленості та бажанні додаткового матеріального збагачення за рахунок отримання заохочувальної надбавки до грошового забезпечення з бюджетних коштів особисто для себе, начальник відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 статті 172-7 КУпАП . Також, в судовому засіданні пояснював, що рішення, на підставі яких було прийнято про виплату за доповідною записко ОСОБА_1 є накази, надані додатково до суду про приміювання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та просив закрити провадження в адміністративній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, надав письмові пояснення, які залучені до матеріалів справи.

Адвокат підтримав позицію ОСОБА_1 просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, адвоката, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області від 03.01.2020р. № 2 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції у Харківській області. Цю посаду ОСОБА_1 займав протягом всього 2020 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі доповідної записки начальника управління внутрішнього аудиту Національної поліції України «Про підвищення рівня грошового забезпечення та заробітної плати внутрішнім аудиторам» від 09.12.2019 № 758/30/01-2019, протягом 2020 року підписував доповідні записки, в яких, серед іншого, пропонувалось збільшити фактичний фонд утримання працівників ВВА ГУНП в Харківській області до 25%, втому числі і безпосередньо собі.

Згідно протоколів вказані доповідні записки були підставою для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 щомісяця грошового забезпечення з урахуванням збільшеного фактичного фонду на утримання працівників на 25% та ОСОБА_1 здійснена фактична виплата коштів за червень 2020 року в розмірі 5326,00 грн., за липень 2020 року в розмірі 5326,00 грн., за серпень 2020 року в розмірі 5326,00 грн., за вересень 2020 року в розмірі 5326,00 грн.

За позицією прокурора відповідні рішення про виплату ОСОБА_1 збільшеного грошового забезпечення на 25% це відповідні накази про преміювання працівників поліції згідно списків та виписки зі списку де зазначено про розмір премії ОСОБА_1 у відсотках 89,550 %, 89,049%.

Відповідно до п.3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом МВС України 06.04.2016 № 260 до складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Втім, суду не надано доказів, що зазначені доповідні записки були підставою для отримання ОСОБА_1 будь-якого виду грошового забезпечення, зокрема заохочувальної надбавки, премії.

Відповідно до правил, встановлених Положенням про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженим Наказом ГУНП в Харківській області від 25.09.2019р. № 1615, керівники структурних підрозділів (або особи, які виконують обов`язки зазначених керівників) до 25 числа місяця, за який установлюється премія, готують списки про розміри преміювання поліцейських, враховуючи виконання показників преміювання, підписують їх та подають до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку. Списки на керівників структурних підрозділів (начальників управлінь та відділів, що не входять до складу управлінь, начальників відділів поліції та окремих підрозділів, а також тимчасово виконуючих обов`язки начальників подаються окремо за встановленою формою (додаток 2-4) за підписом заступників начальника ГУНП та затверджені начальником ГУНП).

Отже, підставою для прийняття рішень про преміювання керівників структурних підрозділів мали бути списки, складені за підписом чітко визначених Положенням посадових осіб, до яких ОСОБА_1 не відноситься.

Зазначений висновок підтверджується і іншими наданими прокурором доказами.

Так, до суду надані документи, що стали підставою для виплати ОСОБА_1 протягом 2020 року премій, зокрема були надані накази начальника ГУНП в Харківській області №1276, №1448, №1662, №1853 Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, державних службовців, цивільного персоналу Головного управління Національної поліції в Харківській області за відповідний календарний місяць 2020 року.

В цих наказах не міститься будь-яких посилань на те, що вони складені на підставі підписаних ОСОБА_1 доповідних записок. Підписи ОСОБА_1 на документах також відсутні.

Також прокурором були надані витяги зі списків начальників управлінь та відділів, що не входять до складу управлінь ГУНП в Харківській області на преміювання за відповідні календарні місяці 2020 року, а також тимчасово виконуючих обов?язків начальників.

Вказані списки підписані заступниками начальника ГУНП в Харківській області, Начальником Управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області, Заступником начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області. На цих документах підписи ОСОБА_1 відсутні.

Більш того, у списках зазначений розмір премії 89,550 %, 89,049% та даних які свідчать, що туди увійшли 25% зазначених у доповідних записках - відсутні.

Таким чином, надані прокурором документи переконливо доводять, що ОСОБА_1 не вчиняв і не міг за встановленими правилами вчиняти жодних дій, внаслідок яких йому були нараховані і сплачені протягом 2020 року суми грошового забезпечення.

Зокрема, підписані ОСОБА_1 доповідні записки не були і не могли бути частиною цього процесу, а відтак не впливали і не могли вплинути на виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 були відсутні підстави для повідомлень про наявність реального конфлікту інтересів.

Згідно частини першої статті 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 172-7 КупАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В примітці до вказаної статті та п.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Статтею 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» цього Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 статті 172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді.

Згідно п.3 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, по-третє, така суперечність не може впливати, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій. Отже, конфлікт інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» має місце у випадках, коли приватний інтерес особи впливає або суперечить об`єктивності чи неупередженості при прийнятті нею рішень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р. А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи.., що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. …;

3) наявність повноважень на прийняття рішення. …;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом (наприклад, зборами суддів відповідного суду). Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Згідно з п. З ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального.

Аналогічні роз?яснення надані в Інформаційному листі "Про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в системі МВС", в якому зазначено, що для віднесення конфлікту інтересів до «реального» слід довести, що приватний інтерес уже певним чином впливає чи вплинув на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень.

Прокурором не надано доказів того, що у ОСОБА_1 були повноваження на нарахування та отримання премії, що написані доповідні записки вплинули на об`єктивність або неупередженість рішення , щодо отримання відповідних премій.

Матеріалами справи не доведено, що виходячи з реальних результатів діяльності ОСОБА_1 на займаній ним посаді протягом відповідних періодів, він не мав права на отримання сум додаткового грошового забезпечення (повністю або частково), але фактично їх отримував.

В сукупності перелічені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

ЄСПЛ у своїх рішеннях «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» відзначив, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її.

В рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Отже, дослідженими по справі доказами не підтверджено наявність приватного інтересу в діях ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов*язків щодо складання доповідних записок на виконання керівництва, які не стали підставами для прийняття рішень (наказів) про виплату грошових коштів, не доведено прокурором, що наказ про преміювання є саме тим рішенням про грошове забезпечення та заробітної плати, про які йдеться в доповідних записках, складеними ОСОБА_1 , та розмір грошових коштів, отриманих ОСОБА_1 , що вказані у протоколах не є доведеними прокурором, що вони відповідають 25% від грошового забезпечення ОСОБА_1 , а тому, враховуючи всі ці обставини суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня події та склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 статті 172-7 КУпАП за протоколами, які є предметом судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-7, 245-247, 251-252, 268, 278-280, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 , ч.2 ст. 172-7 КУпАП, за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду .

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя Н.М. Бородіна