Справа № 585/3030/21
Номер провадження 3/585/892/21
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В. І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Маляра М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

15 липня 2021 року близько 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 здійснив стрільбу (застрелив собаку) із зареєстрованої на нього вогнепальної зброї в населеному пункті і в не відведеному для цього місці, а саме: на території свого господарства за адресою: АДРЕСА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 174 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив, що 15 липня 2021 року близько 01.10 год. він був у себе вдома, а його дружина, яка працює у сільському клубі, повернулася з роботи пізно, оскільки у той день була дискотека і вона повинна була замкнути приміщення клубу. Перебуваючи всередині будинку почув, що дружина за хатою, де стоять клітки з курьми, закричала, що курчата подавлені і прибігла до порога хати. Він спочатку вийшов на її крик, собаки не було. Потім забіг у хату, узяв із сейфа рушницю, яку зібрав, оскільки у сейфі вона знаходилась у розібраному стані, також узяв один патрон та вибіг на вулицю. Світло у дворі увімкнути не встиг. Беручи рушницю, наміру стріляти не мав, «просто взяв». Чому не узяв для оборони якийсь інший предмет, пояснити не міг. Тушок курей він не бачив, вирішив, що їх задушив звір, бо людина б не полізла давити курей. У хаті світло горіло, але за хатою було темно. Зайшовши за хату, побачив, що його собака бореться з якимось звіром. Подумав, що то може бути лисиця, або щось інше. Звір почав мовчки бігти на нього, він злякався, подумав, що звір може напасти, оскільки багато скажених лисиць бігає, тому вистрілив, коли звір був десь за 2 м від нього. Вистрілив у голову (у лоба). Коли звір упав, побачив, що то сусідський собака. Стріляв у стані крайньої необхідності, бо звір міг на нього напасти. Він мисливець з 90-х років, не відрізнив собаку від іншого звіра, бо було темно. Думав, що лисиця, а може і вовк.

При цьому пояснив, що як володілець зброї обізнаний, що стріляти в межах населеного пункту заборонено, але він не ходив з рушницею по селу, а стріляв у себе у дворі, який огороджений частково шиферним парканом, а частково сіткою, отже влучити ні в кого не міг. За хатою поле. У нього у дворі також розташована окрема хата, у якій проживають його батьки.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 і розцінює їх як спосіб уникнути відповідальності, оскільки вони є суперечливими і нелогічними.

Захисник Маляр М.В. вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі ст. 18 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності, з метою самозахисту від особистої небезпеки, бо на нього біг звір, і цю небезпеку ОСОБА_1 не міг усунути іншим чином.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 пояснила, що проживає у сусідньому з ОСОБА_2 будинку. ОСОБА_4 їх садиби огороджено, тому на ніч вони відпускали свого собаку породи «сибірський хаски» гуляти у дворі. Прокинувшись зранку 15 липня 2021 року о 05.00 год., вона вийшла шукати собаку, щоб закрити у вольєр. Частина їхнього подвір`я огороджена сіткою металевою, через яку вона побачила на подвір`ї сусіда свого мертвого пса і викликала поліцію. Дірки у сітці не було. Яким чином пес потрапив на подвір`я до сусіда сказати не може, припускає, що сусід її навмисно приманив. Після розтину собаку повернули для поховання. На лобі у собаки була кров. Окрас собаки світло-сірий з білим. ОСОБА_5 більша за їхню. ОСОБА_1 сказав, що її собака подавив його курей.

Крім того свідок пояснила, що вважає такі дії ОСОБА_2 не співмірними, оскільки він повинен був пред`явити їм курей та порахувати їх вартість, бо вона курей не бачила і має сумнів, що їх подавив пес, так як кури знаходяться у клітках, що стоять на землі на вулиці, а напередодні був дощ і все село знало, що їхні кури потопились. Крім того вважає такі дії ОСОБА_1 небезпечними, оскільки, якби вона у цей час вийшла подихати свіжим повітрям, він міг би підстрелити і її. Взагалі, ОСОБА_1 людина жорстока і знущається зі своєї худоби.

Суд приймає до уваги пояснення свідка, оскільки вони є логічними та послідовними.

У адміністративному матеріалі містяться також письмові докази:- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 699299 від 27 жовтня 2021 року (а.с. 45);

- протоколом вилучення вогнепальної зброї та боєприпасів, згідно якого вилучена у ОСОБА_1 вогнепальна зброя ТОЗ-66 К, к. 12, № У-38 (а.с.4) та прийнята згідно квитанції № 003393 (а.с.5). ОСОБА_1 володіє вказаною зброєю на підставі дозволу (а.с.6). Згідно Протоколу огляду предмета від 15.07.2021 року (а.с. 20) та постанови про приєднання до справи як речовий доказ (а.с. 21), була оглянута та визнана речовим доказом рушниця гладкоствольна ТОЗ 66 № У-38, калібр 12, власником якої являється ОСОБА_1 . Зазначеними доказами підтверджується наявність у ОСОБА_1 знаряддя вчинення правопорушення.

- за заявою ОСОБА_6 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000216 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 299 КК України (а.с. 12), на підставі заяви ОСОБА_6 (а.с.15) та Рапорту помічника чергового Роменського РВП ГУНП в Сумській області Даценка А.О. від 15.07.2021 року (а.с. 14).

- у рамках зазначеного кримінального провадження були проведені слідчі дії. Так, був проведений огляд місця події, зафіксований у Протоколі від 15.07.2021 року та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп собаки породи «хаски». Подвір`я огороджено шифером та металевою сіткою (а.с. 16-19).

Також було виявлено та долучено у якості речового доказу частини шерсті сірого кольору, виявлені на металевій сітці огорожі (а.с. 22).

Крім того був оглянутий труп собаки (а.с.24-25) та проведено дослідження патологічного (біологічного) матеріалу, згідно Звіту про результати дослідження № 000914 п.м./21 від 15 липня 2021 року досліджувався труп собаки породи «хаски» сірого кольору. При зовнішньому огляді виявлено на голові в лобній частині пошкодження шкіряного покрову з отворами та крововиливами. Під шкірою в потиличній частині голови та в шийному відділі зверху… виявлено 5 металевих предметів округлої форми, що візуально схожі на дріб та злегка деформовані… (а.с. 26), які були приєднані до справи як речовий доказ (а.с. 27). Названі предмети (4 з них), згідно висновку експерта від 29.09.2021 року № СЕ-19/119-21/8889-БЛ є деформованими снарядами (шротом), а вилучена у ОСОБА_1 рушниця є двоствольною гладкоствольною мисливською рушницею 12 калібру моделі «ТОЗ-66», № НОМЕР_2 , 1971 року виготовлення (а.с. 33-39).

У паспорті тварини зазначено порода «сибірський хаски», окрас - сіро-білий (а.с. 29).

Постановою дізнавача сектору дізнання Роменського ВП ГУНП в Сумській області Є.А.Тараніна від 12 жовтня 2021 року кримінальне провадження № 00000216 від 15.07.2021 за ч. 1 ст.299 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального проступку та матеріали направлені до сектору контролю за обігом зброї Роменського ВП для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП (а.с. 10-11).

Таким чином об`єктивна сторона правопорушення, яка виразилась у вчиненні стрільби з вогнепальної зброї в населеному пункті і в не відведеному для цього місці, факт якої не заперечував і сам ОСОБА_1 , знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Що стосується тверджень сторони захисту про вчинення вказаних дій у стані крайньої необхідності, суд не може погодитись з доводами захисника та ОСОБА_1 , виходячи з наступного. Ст. 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Пояснення ОСОБА_1 щодо небезпеки, яку собака створив його здоров`ю не заслуговують на увагу, оскільки є нелогічними і надуманими. Так, перебуваючи всередині свого будинку він почув крик дружини лише про те, що кури подавлені. Яким чином чи ким він навіть не з`ясував, при цьому двір повністю огороджений і вважати, що на територію проник великий звір чи людина, у ОСОБА_1 підстав не було. Дружина вже знаходилась біля входу у хату. Тобто могла убезпечити себе і зайти в дім, а ОСОБА_1 взагалі не виходити, не наражаючись на небезпеку.

При цьому останній бере рушницю, на збирання якої, за його поясненнями, знадобилось 3 хвилини і виходить з будинку, не знайшовши декілька секунд увімкнути світло, як пояснив: «Не встиг».

Чому не взяв для оборони інший предмет, а не вогнепальну зброю, або не відпустив для захисту свого собаку, пояснити не зміг.

Доказів, що тварина проявляла відносно нього агресію ОСОБА_2 не надав, висловив лише припущення, що тварина могла напасти, бо бігла у його сторону. При цьому, суд вважає, що будучи мисливцем зі стажем ОСОБА_1 на відстані 2-х метрів міг відрізнити собаку від іншого звіра. Точність пострілу у голову вказує на можливість прицілитись, що за умови повної темряви неможливо.

Щодо необхідності врятувати власність, то на час, коли дружина помітила «подавлених» курей собаки у дворі не було, тобто не було і явної загрози для іншого майна, а отже і стану крайньої необхідності рятування цього майна. Тобто після виявленням шкоди у вигляді загиблих курей та пострілу пройшов певний проміжок часу, а крайня необхідність передбачає саме усунення можливості настання шкоди.

Тобто дії ОСОБА_1 вказують на цілеспрямованість наміру щодо розправи з собакою шляхом вчинення пострілу в населеному пункті і в не відведеному для цього місці.

Доводи ОСОБА_1 про те, що подвір`я огороджено шифером, який не міг бути прострелений шрапнеллю, отже не створював небезпеки для оточуючих не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають дійсності, так як частина двору огороджена металевою сіткою, крім того на подвір`ї знаходиться жилий будинок з вікнами, куди могла потрапити шрапнель, на вулиці після закінчення дискотеки могли перебувати люди. Крім того, рушниця є джерелом підвищеної небезпеки, користування якою передбачає створення небезпеки для оточуючих, незалежно від правомірності та умов використання.

При цьому суд звертає увагу, що для наявності об`єктивної сторони правопорушення значення має сама дія у виді пострілу, незалежно від його спрямованості.

Таким чином, ОСОБА_1 з прямим умислом вчинив дії, які виразились у стрільбі з вогнепальної зброї в населеному пункті і в не відведеному для цього місці, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 174 КУпАП у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зброї.

На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., доказів про звільнення від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ст. 174, ст. ст. 221, 280, 283,284, 287-291, 298, 299 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 174 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Зброю - двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю 12 калібру моделі «ТОЗ-66», № НОМЕР_2 , 1971 року виготовлення, належну ОСОБА_1 , конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ - 37993783), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова