Номер провадження 3/521/8721/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 139292 , 25.06.2021 року о 10 годині 32 хвилини , водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Тираспольське шосе, 22/8 зїзжаючи з крайньої лівої полоси з кругу створив перешкоду т/з що рухався по кругу у крайній правій полосі, змусивши його різко тормозити для уникнення зіткнення та подати звуковий сигнал. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.5 ПДР України.

За даним фактом, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 року серії ААБ №139292 за ч.5 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину заперечував, надав до суду клопотання про закриття справи.

Пояснив, Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №139292 серії ААБ від 2606.2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушила вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року(зі змінами), яким передбачено правило повороту таким чином, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правового краю проїзної частини.У якості доказу вчинення адміністративного правопорушення до протоколу надано відеозапис зі стаціонарної камери відеоспостереження, встановленої на будівлі, розташованій на площі Тираспольского шосе у м.Одесі, де організовано круговий рух.Пунктом 7 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 10 листопада 2017 року, зі змінами від 20.05.2020 року, встановлено, що в автоматичному режимі фіксуються виключно такі порушення Правил дорожнього руху:

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів;

Проїзд на заборонений знак світлофора;

Порушення правил зупинки і стоянки;

Порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів;

Порушення встановлених для транспортних засобів заборони виїзду на смугу зустрічного

руху;

Порушення правил через залізничний переїзд;

Порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатитись тротуарами чи

пішохідними доріжками.

Фіксація в автоматичному режимі порушень правил проїзду перехрещень доріг, встановлених пунктом 10.5 Правил дорожнього руху, діючим законодавством не передбачена, у в зв`язку з чим наданий до протоколу відеозапис, зроблений в автоматичному режимі, не може бути визнаний допустимим та належним доказом скоєння адміністративного правопорушення у сфері дорожнього руху.

Водій ОСОБА_1 вважає, що не створював аварійної ситуації.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Тобто, для кваліфікації діяння, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, необхідним є встановлення будь-якого порушення, передбаченого ч.ч.1-4 ст.122 КУпАП, та настання наслідків у вигляді примушення інших учасників дорожнього руху різко змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП настає не за саме порушення вимог ПДР України, а за те, що порушення вимог ПДР України спричинило наслідки, які зазначені в ч.5 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Тобто, при вирішенні справ даної категорії встановленню підлягає факт порушення Правил дорожнього руху, про що свідчать і роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Так, згідно п. 3 зазначеної постанови, при розгляді таких справ слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах сформульованого у протоколі про адміністративне правопорушення складу правопорушення та обставин, зазначених у протоколі особою, уповноваженою на складання протоколів, а висновки суду мають грунтуватися на належній оцінці доказів, наданих цією особою та учасниками справи на реалізацію своїх прав відповідно до положень ст. 268, ст. 269 КУпАП.

За змістом розділу IV КУпАП (провадження у справах про адміністративні правопорушення) підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено у ст. ст.251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 139292 додано диск з відеозаписом.

Разом з цим, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 139292, дослідивши відео запис, переглядом якого не встановлено порушення ОСОБА_1 ПДР України, який не створював аварійну ситуацію та сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що наданими суду доказами не підтверджується те, що з вини водія ОСОБА_1 було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху, що мало наслідком створення аварійної ситуації, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на презумпції не винуватості (ст.62 Конституції України), згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи обставини справи, суд вважає що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст. 122 КУпАП, враховуючи те, суду не надано безсумнівних доказів його вини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

За таких обставин, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч.5, 247,283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського пеляційного суду через Малиновський районний суд м. Оедси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Я. Роїк