ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5293/21 Головуючий в 1 інст. Полянчук Б.І.
Провадження № 33/807/685/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Полозюка Ю.І., справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня з конфіскацію тварини, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, за наступних обставин.

23 травня 2021 року о 17.30 годині, у м. Бердянську по вул. Макарова в районі адреси 2-а (Аквапарк) біля узбережжя затоки Азовського моря, ОСОБА_1 допустила вигул собаки без намордника, яка вкусила ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з постановою та вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам та істотно порушує вимоги КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підтвердження її вини суд послався на пояснення потерпілого та копію картки травматологічного хворого № 2938 від 23 травня 2021 року, де вказано, що у потерпілого укушена рана правого передпліччя.

Разом з тим, суд не з`ясував характер і тяжкість тілесних ушкоджень, чи було хірургічне втручання з тривалим реабілітаційним процесом та чи були спричинені тілесні ушкодження небезпечними для життя і здоров`я потерпілого, тобто суд не навів ознак, які б свідчили про необхідність кваліфікації її дій саме за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Просить постанову змінити, перекваліфікувати її дії з ч. 2 ст. 154 КУпАП на ч. 1 ст. 154 КУпАП та виключити з постанови вказівку про конфіскацію тварини.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі.

Винуватість ОСОБА_1 доводиться такими доказами: проколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №033935 від 14 червня 2021 року (а.с.1), яким інкриміновано, що 23 травня 2021 року о 17 годині 30 хвилин, у м. Бердянську по вул. Макарова в районі адреси 2-а (Аквапарк) біля узбережжя затоки Азовського моря, ОСОБА_1 допустила вигул собаки без намордника, яка вкусила ОСОБА_2 ; заявою потерпілого (а.с.3), з якої вбачається, що о 17 годині 30 хвилин, 23 травня 2021 року його вкусила собака біля пляжу. На правій руці є тілесні пошкодження; письмовими поясненнями потерпілого (а.с.4), в яких він пояснив, що під час прогулянки по береговій лінії по вул. Макарова, йдучи біля людей молодого віку, які були з собакою без намордника, остання кинулась на нього та вкусила; копією карти травматологічного хворого (а.с.5-6), якою встановлено, що у потерпілого маються тілесні ушкодження у вигляді укусів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7), яка пояснила, що її собака на ім`я «Оскар» дійсно вкусила потерпілого 23 травня 2021 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин.

Враховуючи доводи, апелянта, що зміни правової кваліфікації її дій з частини другої на частину першу ст.154 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. За ст.22 вказаного Закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Згідно з рішенням тридцять восьмої сесії Бердянської міської ради від 31.05.2013 № 15 «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м. Бердянськ» встановлено, що виводити собак до місць та зон їх вигулу можливо лише у наморднику (крім собак дрібних порід та їх метисів) та на повідку. Власники домашніх тварин повинні забезпечити умови недопущення втечі тварини та нападу її на людей та інших тварин.

За порушення вказаних вимог настає відповідальність за ст. 154 КУпАП.

Відповідно до об`єктивної сторони за ч. 2 ст. 154 КУпАП відповідальність за вказане порушення настає у разі: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілому від укусу собаки, яка належить ОСОБА_1 , заподіяно шкоду здоров`ю, що підтверджується медичними документами.

Доводи апелянта, що суд не встановив ступінь такої шкоди здоров`ю, суд апеляційної інстанції відхиляє повністю, оскільки об`єктивна сторона ч. 2 ст. 154 КУпАП не передбачає обов`язкового встановлення характеру, ступеню тяжкості, тривалості лікування таких тілесних ушкоджень. Сам факт того, що твариною було заподіяно шкоду здоров`я іншій особі є достатнім для кваліфікації за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд в силу вимог КУпАП правильно встановив, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 154 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч. 2 ст. 154 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварини, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню новим правопорушенням і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 310/5293/21