ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Турченяк І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жунку Д.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Матейків Барського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 липня 2021 року біля 20 год. 50 хв. по вул. Центральна в с. Митки Жмеринського району Вінницької області, керував транспортним засобом, марки "Mercedes-Benz 308", державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, де зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, ОСОБА_1 25 серпня 2021 року біля 03 год. 40 хв. на площі Святого Миколая в м. Бар Вінницької області перебував без документів, що посвідчують особу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив підп. 2 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09 грудня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей.

Відносно ОСОБА_1 щодо кожного із вищевказаних епізодів складено протоколи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вимог, передбачених ч. 2 ст. 36 КУпАП, на підставі постанови Барського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме справу № 125/1462/21, провадження № 3/125/636/2021, справу № 125/1461/21, провадження № 3/125/635/2021, об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суду пояснив, що 24 серпня 2021 року він святкував День Незалежності України. В ніч з 24 на 25 серпня 2021 року, а саме біля 3 год., він прибув у Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, щоб з`ясувати чому не розглядається його заява по факту вчинення шахрайства громадянином ОСОБА_2 . Підтверджує той факт, що перебував без документів, що посвідчують особу, вважає, що в даному випадку працівники поліції склали протокол щодо нього за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на законних підставах, тому вину за вказаною статтею визнає повністю.

Однак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що 21 липня 2021 року біля 20 год. 00 хв. він перебував в с. Мартинівка Жмеринського району Вінницької області біля магазину, де спілкувався зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Під час розмови йому зателефонувала невідома особа, яка представилася працівником поліції на ім`я ОСОБА_5 та запросила його негайно приїхати до Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з приводу розгляду його заяви. Він повідомив вказану особу про те, що в цей день вживав алкогольні напої, тому не має змоги приїхати, однак останній запевнив його, що він може незважати на дану обставину та їхати до Відділення поліції. Тому він на своєму транспортному засобі, марки "Mercedes-Benz 308", державний номерний знак НОМЕР_2 , поїхав у м. Бар Вінницької області, однак в с. Митки Жмеринського району Вінницької області був зупинений працівниками поліції, які поспілкувалися з ним та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився від проходження такого огляду на місці, оскільки алкогольні напої не вживав. Зазначив, що при появі працівників поліції завжди відчуває себе дезорієнтованим.

Інспектор СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Литвинюк Д.В., який брав участь в попередньому судовому засіданні, суду пояснив, що 21 липня 2021 року біля 20 год. 50 хв. по вул. Центральна в с. Митки Жмеринського району Вінницької області було зупинено транспортний засіб, марки "Mercedes-Benz 308", державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було помічено, що за зовнішніми ознаками, а саме, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився, після чого його було доставлено до медичного закладу, де він також відмовився від огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано у встановленому законом порядку на портативний нагрудний відеореєстратор, який був закріплений на форменому одязі поліцейського.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який був допитаний судом за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суду пояснив, що 21 липня 2021 року біля 20 год. 00 хв. він перебував біля магазину в с. Мартинівка Жмеринського району Вінницької області із своїм батьком та ОСОБА_1 , під час спілкування до ОСОБА_1 хтось зателефонував, після чого останній сказав, що його викликали в відділення поліції, тому йому потрібно їхати в м. Бар Вінницької області. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не бачив.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Жунку Д.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ст. 266 КУпАП встановлено необхідність застосування поліцейським засобів відеофіксації, а в разі неможливості їх застосування - залучення свідків, саме під час проведення огляду на стан сп`яніння. В разі незгоди з результатами огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів або відмови водія пройти огляд на місці, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

У відповідності до ч. 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка кореспондує з абз. 2 п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Отже, при відмові водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський повинен залучити двох свідків і в їх присутності складати протокол про адміністративне правопорушення, однак, в порушення вимог Інструкції поліцейським не було залучено свідків при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Згідно пунктів 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу II Інструкції).

В матеріалах справи міститься направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан сп`яніння, однак, у вказаному направленні зазначено найменування закладу охорони здоров`я (Барська ЦРЛ), якого не існує (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань статус юридичної особи Барська ЦРЛ - припинено); у відповідній графі направлення не вказано час направлення особи на огляд; в графі "особу встановлено" не вказано ким і коли видано документ, що посвідчує особу, яку направлено на огляд; ознаки сп`яніння, які нібито були виявлені у водія, не відповідають тим ознакам сп`яніння, що були зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення; в графі "огляд проводився за допомогою" вказано недостовірну інформацію, а саме, стосовно проведення огляду за допомогою приладу Драгер "Alcotest 6810", оскільки огляд фактично не проводився; не вказано номер спеціального технічного засобу; в графі результат огляду (реакція позитивна/негативна, кількісний показник) зазначено некоректний результат огляду - "відмовився"; направлення до закладу охорони здоров`я не містить підпису поліцейського, який направляє особу на огляд.

Тому, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Жунку Д.С. вважає, що водій у встановленому законом порядку до закладу охорони не направлявся, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а направлення, яке міститься у матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. В пп. 3 п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння. Таким чином, акт огляду водія на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів складається лише в разі фактичного проведення такого огляду. Якщо водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу - акт огляду не складається. Отже, акт огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, що міститься у матеріалах справи є недопустимим доказом.

У відповідності до п. 15 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Фактично до протоколу долучено матеріали відеозапису, однак, враховуючи, що відомості про такий додаток відсутні у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, тому адвокат Жунку Д.С. вважає матеріали відеозапису недопустимим доказом.

Крім того, згідно із п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом 21 липня 2021 року о 20 год. 51 хв., тоді як на відеозаписі відображається час зупинки водія - 20 год. 54 хв. Подані поліцейськими відеоматеріали включають в себе три відео файли, з яких вбачається, що вони не відповідають принципу безперервності, а тому поліцейськими не було дотримано вимог Інструкції про порядок застосування технічних засобів з функцією відеозйомки.

Крім того, рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою. Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких підстав захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Жунку Д.С. просить суд провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Жунку Д.С., інспектора СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Литвинюка Д.В., свідка ОСОБА_3 , переглянувши в судовому засіданні доданий до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписом події, яка мала місце 21 липня 2021 року за участі ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягається особа, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що 21 липня 2021 року він не вживав алкогольні напої, то вказане спростовується поясненнями наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні, де останній зазначив, що вживав алкогольні напої і повідомив про це особу, яка до нього телефонувала та запропонувала приїхати до Відділення поліції.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то вказане спростовується відеозаписом події, який було досліджено в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради Вінницької області, в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6-7), а також відеозаписом події.

Крім того, ОСОБА_1 не скористався правом на самозвернення щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, хоча про таку можливість, як повідомив останній суду, йому було відомо.

Суд розцінює пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 є не логічними, не послідовними та такими, що суперечать, зокрема, письмовим доказам, відеозапису з місця події, тому не можуть бути належними та допустимими.

Суд бере до уваги пояснення поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Литвинюка Д.В., які повністю спростовують пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вони є логічними, послідовними, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 222453, від 21 липня 2021 року, складено відносно ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом - автомобілем, марки "Mercedes-Benz 308", державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому зазначено про те, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає дійсності; результати огляду на стан сп`яніння: від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 липня 2021 року, в якому зазначено про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя: від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 7);

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 370567, від 25 серпня 2021 року, складено відносно ОСОБА_1 щодо перебування 25 серпня 2021 року біля 03 год. 40 хв. на площі Святого Миколая в м. Бар Вінницької області без документів, що посвідчують особу (а.с. 48).

Суд бере до уваги відеозапис події за участі водія ОСОБА_1 , яка мала місце 21 липня 2021 року біля 20 год. 50 хв. по вул. Центральна в с. Митки Жмеринського району Вінницької області, яку скопійовано на СD-R диски, де зафіксовано зупинку водія ОСОБА_1 , поліцейським повідомлено водія про причину зупинки. Після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, далі пряма мова: " я їду в райотдєл поліції випивший, я згоден, що винен ...". На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки зазначив: "якщо я винен, я завжди відповідаю за свої слова, а я в даному випадку винен ...". На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відповів: "для чого? давайте вирішимо це питання якось по іншому ...". Поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від такого огляду, на що ОСОБА_1 відповів: "є ще третій варіант - дзвінок товаришу". На запитання поліцейського чи відмовляється від проходження огляду на місці зупинки відповів, що не відмовляється, просив поліцейських вирішити питання по-людськи, погоджувався, що вживав алкогольні напої, що в суді не буде від цього відмовлятися. Після цього поліцейські пред`явили ОСОБА_1 алкотестер та повторно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній повторно відмовився від проходження огляду. При цьому на твердження поліцейського про те, що він перебуває в стані сп`яніння відповів: "я згідний, так є, я пив горілку… погоджуюся їхати в лікарню". На відеозаписі події відображено, як працівники поліції доставляють на службовому автомобілі ОСОБА_1 до медичного закладу, під час поїздки ОСОБА_1 продовжував висловлюватися, що він не відмовляється від того, що вживав алкогольні напої, розуміє, що він винен, що закон на стороні поліцейських. На запитання поліцейського чи буде проходити огляд в медичному закладі відповів: "не потрібно". Зафіксована на СD-R диски інформація є послідовною за своїм змістом, при цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував зафіксованих на відеозаписі подій. Чому змінив показання в суді, а саме почав заперечувати факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, пояснити відмовився.

Вказані письмові докази зібрано особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення - поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій Литвинюком Д.В., є належними, достовірними, допустимими та доводять наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Судом не встановлено будь-яких порушень в діях поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Литвинюка Д.В. при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жунку Д.В. про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не були присутні свідки, суд не бере до уваги з таких підстав.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Отже, огляд водія на стан сп`яніння з застосуванням технічних засобів відеозапису може проводитись поліцейським без участі свідків.

З матеріалів справи вбачається, що для проведення огляду поліцейські застосували технічні засоби відеозапису у відповідності до положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, із застосування технічних засобів.

Судом досліджено технічний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого чітко вбачається категорична відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так під час поїздки у медичний заклад для його здійснення.

Оскільки у працівників поліції при огляді на стан сп`яніння була можливість застосування технічних засобів відеозапису, необхідність проведення його в присутності двох свідків не вбачається, відтак порушень, порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного ст. 266 КУпАП, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, судом не встановлено.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Твердження захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жунку Д.С. про те, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку до закладу охорони здоров`я не направлявся, оскільки в направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не вказано час направлення до такого закладу та зазначено заклад охорони здоров`я - Барська ЦРЛ, статус якої згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань припинено, спростовуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано те, що поліцейські доставляли водія до закладу охорони здоров`я, однак останній від такого огляду категорично відмовився, крім того згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Барську ЦРЛ реорганізовано на медичний заклад КНП "Барська міська лікарня" Барської міської ради, відтак заклад охорони здоров`я, куди направлявся водій для проходження огляду за місцезнаходженням юридичної особи існує, однак внаслідок його реорганізації змінено назву медичного закладу.

Щодо твердження захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жунку Д.С. про недоліки в оформленні направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема те, що в графі "особу встановлено" не вказано ким і коли видано документ, що посвідчує особу, яку направлено на огляд; ознаки сп`яніння, які нібито були виявлені у водія, не відповідають тим ознакам сп`яніння, що були зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення; в графі "огляд проводився за допомогою" вказано недостовірну інформацію, а саме, стосовно проведення огляду за допомогою приладу Драгер "Alcotest 6810", оскільки огляд фактично не проводився; не вказано номер спеціального технічного засобу; в графі результат огляду (реакція позитивна/ негативна, кількісний показник) зазначено некоректний результат огляду - "відмовився"; направлення до закладу охорони здоров`я не містить підпису поліцейського, суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів вбачається, що будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі працівником поліції, ОСОБА_6 як у протоколі, так і в окремих поясненнях не зазначав.

Поряд з цим, слід взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, і дії службової особи, яка його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником, який приймав участь у справі, не оскаржувалися.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, які узгоджуються із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї Інструкції.

Зауваження, зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі, а також під час надання усних пояснень, за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи не свідчать про наявність перешкод та неможливість суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Формальна констатація порушень вимог щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зазначених вище, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не оспорювався факт події, дата, час та місце вчинення правопорушення, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та за відсутності інших підстав жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння, але водночас призведе до порушення права на судовий розгляд.

На твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо недопустимості відеозапису події як доказу у справі у зв`язку з відсутністю відомостей про такий додаток у протоколі про адміністративної відповідальності та у зв`язку з порушенням безперервності відеофіксування, то суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація щодо проведення відеофіксації події. Крім того, суд вважає, що порушення принципу безперервності відеозапису в даному випадку не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтвердив достовірність обставин щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксованих на відео, не повідомив суду інших важливих для справи обставин, які залишись поза межами відеозйомки. Суд відхиляє цей аргумент також з тих мотивів, що визнання недопустимим вагомого доказу, який фіксує подію через недотримання принципу безперервності, є формальним підходом і суперечить праву на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини і розглядає справу не лише з точки зору виконання формальних вимог, а й з позиції верховенства права як основоположного принципу судочинства.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 pоку, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

В рішенні у справі "О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі "Проніна проти України", № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 є небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Вказана обставина істотно підвищує суспільну шкідливість вчиненого адміністративного правопорушення.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його слід визнати винним у їх вчиненні, і застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі п. 2.5 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини у справі "О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства" від 29 червня 2007 року, керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова