Провадження № 3/638/4645/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Шевченківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 299749 від 22 жовтня 2020 року, 17 жовтня 2020 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території м. Харкова, вживав алкогольні напої, після чого пішов на ОСОБА_3 в м. Харкові, де його знайомому стало зле, внаслідок чого ОСОБА_1 не виконав покладені на нього ст. 150 СК України батьківські обов`язки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначених в протоколі, вбачається, що 17 жовтня 2020 року, коли його син ОСОБА_2 прийшов до дому біля 22 год 30 хв, він не почув від останнього запаху алкоголю.

06 січня 2021 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В даній заяві також зазначив, що вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнає та підтверджує пояснення, зазначені ним в протоколі.

Судом досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 299749 від 22 жовтня 2020 року та письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею ч.1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність заухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оцінюючи надані суду докази на предмет доведеності винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, суд керується таким.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 299749 від 22 жовтня 2020 року суд не може визнати достатнім доказом, який свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що містяться в адміністративному матеріалі, не містять даних щодо вживання 17 жовтня 2020 року алкогольних напоїв саме неповнолітнім ОСОБА_2

ОСОБА_2 в наданих письмових поясненнях зазначив, що алкоголь не вживав.

Дані щодо проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративний матеріал не містить.

Досліджені судом докази не є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний матеріал не містить доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що ставиться йому за вину, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в яких саме діях полягає невиконання останнім батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина та в чому саме вони виражаються.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку щодо ненадання доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, та спростовували його пояснення, а також пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 стосовно невживання останнім алкогольних напоїв.

Виниклі сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, яке б знаходились в причинному зв`язку з виникненням події, зазначеної в протоколі про адміністативне правопорушення, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В. Поволяєва