Справа № 645/2705/21
Провадження № 3/645/968/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119195 від 15.04.2021 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119196 від 15.04.2021 року) - для розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Скляр В.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв та клопотань не надали.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі притягуваного та його представника в судовому засіданні, доказів про поважність причин їх неявки в судове засідання не надано, приймаючи до уваги те, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, причини їх неявки до суду визнано неповажними, тому вважаю за можливе не відклади розгляд справи та провести судове засідання у відсутність притягуваного та його представника.

В минулих судових засіданнях ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнавав та вказував, що 15.04.2021 року о 21:05 год. за кермом автомобіля Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебувала його дружина ОСОБА_2 , яка нещодавно почала керувати автомобілем. Притягуваний вказав, що його дружина забрала його та його знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кафе "Круг" щоб відвезти додому. В момент ДТП притягуваний заснув в автомобілі, прокинувся від удару, але дружини поруч не було. Як з`ясувалось пізніше вона пішла поповнити рахунок на мобільному телефоні. Оскільки удар був на частину автомобіля в якій перебував ОСОБА_1 , а саме передня права частина автомобіля та двері від удару заклинило, притягуваний виходив із автомобіля через водійські двері. В цей час приїхала патрульна поліція. ОСОБА_1 вказував, що дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, від проходження освідоцтва для виявлення стану сп`яніння відмовився, оскільки не він був водієм автомобіля, а його дружина.

Допитана за клопотанням притягуваного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що ввечері 15.04.2021 року вона приїхала на таксі в кафе "Круг", щоб забрати ОСОБА_1 та його автомобіль Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та не міг сісти за кермо автомобіля. Під час керування вищевказаним автомобілем, на перехресті, назву якого вона забула, не впоралася з керуванням та врізалась в стовп, спрацювали подушки безпеки, від чого вона злякалась та втекла з місця ДТП. Потім їй зателефонував ОСОБА_1 та вона повернулась. Також, ОСОБА_2 вказала, що з ними їхали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте в момент ДТП вона вже їх висадила, та на момент ДТП в автомобілі перебувала вона та ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_2 вказала що не має посвідчення водія та водійського стажу, а лише навчається керувати автомобілем.

Допитані за клопотанням притягуваного в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали суду аналогічні пояснення та наголосили, що ввечері 15.04.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в кафе "Круг" на Олексіївці в м. Харкові, де вони, в тому числі, вживали алкогольні напої. ОСОБА_1 зателефонував дружині, щоб вона приїхала на таксі та забрала їх та автомобіль ОСОБА_1 . На ОСОБА_5 недалеко від кафе, в якому вони перебували, з автомобіля вийшов спочатку ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 вийшов біля супермаркету "Класс" на Комунальному ринку. Свідки вказали, що за кермом автомобіля Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , була ОСОБА_2 , поруч з нею на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 , позаду сиділи вони - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також, свідки вказали, що про ДП дізналися від ОСОБА_1

29.10.2021 року через канцелярію суду до матеріалів справи надійшли пояснення свідка ДТП, що сталася 15.04.2021 року ОСОБА_6 , в яких вона письмово зазначила, що 15.04.2021 року в 21:05 год. вона їхала на своєму автомобілі Lexus, державний номерний знак НОМЕР_2 та стала свідком ДТП. Свідок вказала, що рухалась в крайній правій полосі, пригальмовуючи наближаючись до світлофору, на якому горіло червоне світло. Праворуч від свідка за межами проїзної частини на високій швидкості проїхав автомобіль Chevrolet Nubira, який з розгону врізався в стовп. Свідок зупинилась та підійшла к автомобілю Chevrolet Nubira, щоб перевірити чи є потерпілі від ДТП. Із автомобіля Chevrolet Nubira вийшов водій - чоловік середніх років, одягнений в темну куртку, середньої статури, середнього зросту. Чоловік хитався та від нього був запах алкоголю. Видимих ознак травм чоловік не мав, на питання чи потрібна йому медична допомога відповів що ні. Чоловік спитав у свідка ОСОБА_6 чи наніс він її автомобілю пошкодження, на що свідок відповіла йому, що ні. Свідок вказала в поясненнях, що інших людей окрім чоловіка в автомобілі Chevrolet Nubira не було. Після цього, чоловік зняв номерні знаки зі свого автомобіля Chevrolet Nubira та пішов в невідомому напрямку. Свідок ОСОБА_6 вказала, що вона викликала працівників поліції. Після прибуття поліцейські відшукали чоловіка, який був за кермом автомобіля Chevrolet Nubira, він знаходився за парканом поруч з місцем ДТП. Також свідок в письмових поясненнях вказала, що наскільки їй відомо, чоловік, який перебував за кермом автомобіля Chevrolet Nubira, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші свідки неодноразово викликались в судове засідання, проте за викликом не з`явились, причини неявки не повідомляли.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення притягуваного та його представника, переглянувши відеозаписи, приходжу до наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119196 від 15.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 15.04.2021 року о 21 год. 05 хв. керував автомобілем Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Льва Ландау, навпроти буд. № 2 по вул. Краснодарська в м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119196 був складений 15.04.2021 року.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 15.04.2021 року о 21 год. 05 хв. в м. Харкові по пр-ту Льва Ландау поблизу буд. № 2 по вул. Краснодарській, керував автомобілем Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Drager" та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цьогоЗакону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп`яніння за наявності певних умов. В усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб (тобто огляд має бути проведений лікарем закладу охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119195 від 15.04.2021 року, який суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та ч. 2 ст. 266 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 15.04.2021 року, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, дані свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119195 від 15.04.2021 року, переглянутими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери (body camera) працівників поліції, на якій зафіксовані події 15.04.2021 року під час складення даного протоколу.

Дослідивши докази по справі про адміністративне правопорушення суд вважає наступне: при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Також, слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювались його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

При розгляді справи переглянутий даний відеозапис, з якого вбачається, що інспектором в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП. Проте, на пропозицію інспектора ОСОБА_1 відмовився пройти освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Суд приходить до висновку, що порушень вимог ст. 266 КУпАП з боку співробітників поліції не допущено.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі та отриманні його копії відмовився. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_9 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Більш того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Як зазначено вище, протокол відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого визначена у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює посилання притягуваного та його представника на те, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , а інша особа, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 щодо перебування за кермом автомобіля на момент ДТП, оскільки ця особа проживає з притягуваним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та її показання спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне.

Крім того суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони не були присутні в автомобілі на момент ДТП та не були безпосередніми свідками подій після ДТП. Пояснення щодо особи, яка керувала автомобілем на момент ДТП вказаними свідками надані з чужих слів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Призначаючи покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу притягуваного, для досягнення мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, суд, вважає необхідним і достатнім накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 248, 283, 284, 124, 130 КупАП, ЗУ "Про судовий збір", суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 29.10.2021 року.

Суддя Олена Федорова