Справа № 456/2782/21
Провадження № 3/456/1480/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2021 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, пільгами не користується, раніше протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи особою, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 06.06.2021 року о 11 год. 20 хв. по вул. Дрогобицькій у м. Стрий Львівської області керував належним гр. ОСОБА_2 транспортним засобом марки FORD моделі ESCORT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , будучи тричі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування рекомендованими листами судових повісток на адресу його місця проживання, вказану ним-же під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, та котра є зареєстрованим місцем проживання останнього, у судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки кожного разу суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП кожного разу розміщувалася на офіційному веб-порталі «Судова влада України» цього місцевого суду у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою яка керує транспортним засобом та двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення вищевказаних дій.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, наведених вище вимог Правил дорожнього руху України, з урахуванням також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у розумінні згаданих вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185673, котрий складений 06.06.2021 року о 11 год. 45 хв. у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.06.2021 року о 11 год. 25 хв., згідно котрого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у котрої були наявні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді неприродної блідості обличчя, його зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, а поведінка не відповідала обстановці, відмовився від проходження такого огляду у КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня»;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.06.2021 року щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу у частині часу та місця її настання та вказують на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України, а саме відмовився у їх присутності від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня»;

- відеозаписом з відеореєстратора працівників Стрийського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18. Суддя зазначає, що оглянутим відеозаписом підтверджуються наявність у ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, перелічених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, а його поведінка у цілому не відповідала обстановці, була, м`яко кажучи, некоректною по відношенню до працівників поліції, супроводжувалася зневагою. Окремо слід виділити й ту обставину, що на керованому ОСОБА_1 автомобілі розміщений знак ТАХІ (світлодіодна табличка), а в самому автомобілі знаходилася жінка з малолітньою дитиною;

- розпискою гр. ОСОБА_5 від 06.06.2021 року про отримання від працівників поліції по вул. Дрогобицькій у м. Стрий Львівської області транспортного засобу марки FORD моделі ESCORT, державний номерний знак НОМЕР_1 , для керування ним до місцезнаходження його власниці;

- постановами суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області, винесеними 31.07.2020 року у справі № 456/2183/20, провадження № 3/456/1409/2020, 23.10.2020 року у справі № 456/3031/20, провадження № 3/456/1940/2020, 26.10.2021 року у справі № 456/4644/21, провадження № 3/456/2238/2021, котрими ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, та піддано відповідним адміністративним стягненням;

- постановами суддів Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, винесеними 13.01.2021 року у справі № 442/8025/20, провадження № 3/442/25/2021, 14.05.2021 року у справі № 442/3158/20, провадження № 3/442/1342/2021, 31.08.2021 року у справі № 442/5996/21, провадження № 3/442/2289/2021, котрими ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та піддано відповідним адміністративним стягненням;

- листом-відповіддю Територіального сервісного центру МВС № 4645 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 05.11.2021 року за вих. № 1359, адресованим на запит судді щодо надання інформації, згідно котрого ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.03.2007 року та є позбавленим права керування транспортними засобами. Згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС, за ОСОБА_1 не зареєстровано транспортних засобів на праві власності.

При цьому суддя також зазначає, що із змістом інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був обізнаний на місці оформлення щодо нього даних адміністративних матеріалів, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідність внесених до протоколу даних, порушень порядку при запропонуванні огляду на стан наркотичного сп`яніння не заявляв, клопотань не висловлював. Отже доказів істотного порушення поліцейськими законодавства при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, зібрані матеріали справи не містять. Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що названий протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службових осіб, що його складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувались.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яку більш як двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом й відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України. Адже, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладені основного й додаткового адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. ст. 34, 35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти таке адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 3 ст. 130 КУпАП, - у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

При цьому, суддя врахував роз`яснення, котрі містяться в абзаці 3 пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», та згідно з котрими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Щодо конфіскації транспортного засобу, то застосувати такий додатковий вид стягнення суддя у даному конкретному випадку позбавлений можливості, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у власності жодного транспортного засобу не має.

Щодо адміністративного арешту, то суддя, накладаючи на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме такий суворий захід основного стягнення, приймає до уваги, що накладення суддями 13.01.2021 року та 14.05.2021 року на цю особу за два однорідні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 КУпАП, що були вчинені до 06.06.2021 року, основних стягнень у вигляді штрафу, навіть у значному розмірі, не досягло мети цих адміністративних стягнень, визначеної у ст. 23 КУпАП, так як не сприяло його вихованню у дусі додержання законів України, поваги до громадян учасників дорожнього руху, а, основне, не запобігало вчиненню ним нових правопорушень, пов`язаних у тому числі й з порушенням Правил дорожнього руху України, оскільки після 06.06.2021 року він вчинив ще два правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 КУпАП, за що вже був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафів. Суддя також враховує, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спостерігаються особлива антигромадська спрямованість й зневага до встановлених правил поведінки у суспільстві, зокрема учасниками дорожнього руху, а вчинені ним однорідні адміністративні правопорушення найбільш наближені до кримінально караних. Усе перелічене вище характеризує випадок порушення вкотре особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, Правил дорожнього руху України, як винятковий, а тому, виходячи також з відсутності обмежень, визначених у ч. 2 ст. 32 КУпАП, для можливості накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту, суддя переконаний у необхідності накладення на вказану особу саме такого суворого заходу основного адміністративного стягнення.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 454 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 32, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 280, 283-285, 287 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови протягом трьох днів скерувати Стрийській окружній прокуратурі Львівської області з метою забезпечення виконання обов`язку щодо нагляду за додержанням законодавства при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, в силу застосування до ОСОБА_1 заходу примусового характеру, пов`язаного з обмеженням його особистої свободи.

Оскільки положення ч. 1 ст. 294 та ст. 326 КУпАП, якими встановлено, що постанови про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту їх винесення , та що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2018 року у справі № 10-р/2018 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) й втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, то дана постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Роз`яснити ОСОБА_1 про зміст ст. 327 КУпАП, згідно з котрим осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Враховуючи положення ст. ст. 317, 327 КУпАП, а також виходячи з місця проживання (перебування) особи, на яку накладено основне та додаткове адміністративне стягнення, обов`язок по виконанню цієї постанови як у частині адміністративного арешту, так і у частині позбавлення права керування транспортними засобами, покласти на відповідальну посадову особу Дрогобицького районного управління поліції Національної поліції у Львівській області.

Порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена прокурором та особою, щодо якої її винесено, до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням прокурора чи за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин