Справа № 199/8288/21
ПОСТАНОВА

іменем України

03.11.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ВАБ № 856250 від 18.10.2021 про скоєння нею адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП (далі протокол), в тому, що вона, «з 01.09.2021 ухиляється від виконання батьківських обов`язків за доглядом свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній не відвідує навчання у школі, чим ОСОБА_1 порушила Конституцію України».

ОСОБА_1 до суду не з`явилась.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що остання була належним чином повідомлена шляхом направлення поштового та смс-повідомлення, яке вона особисто та завчасно отримала відповідно довідки про доставку SMS, у судове засідання на 03.11.2021 року, на яке ОСОБА_1 у зазначений час та місце до суду не з`явилась.

Вважаю за таких обставин, що ОСОБА_1 була судом належним чином повідомлена на 03.11.2021 року, також зокрема, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена судом та не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконувала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність на підставі ч.1ст.268 КУпАП, оскільки вона належним чином повідомлена про дату, час, та місце судового розгляду справи, а її участь у судовому розгляді справи не є обов`язковою.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність осіб за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону і не відповідає вимогам ст.256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення), оскільки норма ст. 184 КУпАП є бланкетною, відсилає до інших норм права та передбачає посилання на «виконання передбачених законодавством обов`язків», що відсутнє в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме яким конкретно законодавством передбачені та які обов`язки цим законодавством покладені на особу, та таким чином не розкрита об`єктивна сторона правопорушення.

Крім цього диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 856250 від 18.10.2021 ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак будь-яких належних та допустимих доказів цьому матеріали справи не містять та суду не надані.

Зазначаю також, що як доказ родинного зв`язку неповнолітнього ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , суду надана копія свідоцтво про народження, яка не читаємо, та в графі батьки, зазначена не « ОСОБА_1 », а особа за іншим прізвищем « ОСОБА_3 ».

Інші документи з цього приводу суду не надані та в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи також не містять і додаткових відомостей, доказів, крім копії повідомлення Начальника управління-служби у справах дітей начальника ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що недостатньо, які могли стати підставою для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати або витребувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення на користь інших осіб та на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.

Разом з цим КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку доведеності вини ОСОБА_1 , не має права перекваліфікувати її дії з ч.2 ст.184 на ч.1 ст.184 КУпАП, і навпаки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та враховуючи вищевикладені обставини, вважаю, що ОСОБА_1 не можна визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов