Провадження 3/557/19/2021
Справа 557/1459/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2020 року о 22 годині 32 хвилини ОСОБА_1 , на вул. Рівненській в с. Бабин Гощанського району Рівненської області, порушив правила щодо карантину людей, а саме, в порушення вимог підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, перебував без документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та розкаявся у вчиненому, зобов`язався в подальшому носити із собою документи, що посвідчують особу. При цьому, останній просив врахувати те, що сплата штрафу є для нього непосильним тягарем та звернув увагу на той факт, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю в порядку статті 22 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-ІХ від 06 листопада 2020 року (далі Закон України від 06 листопада 2020 року №1000-ІХ), яким доповнено статтю 44-3 КУпАП частиною другою, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини першої статті 44-3 КУпАП відповідальність наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, на час розгляду даної справи відповідальність за правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 передбачена частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Вказана норма закону є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України, що визначено статтею 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Згідно вимог підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641 на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року о 22 годині 32 хвилини в с. Бабин Гощанського району Рівненської області перебував без документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус.

Не заперечує вказаних обставин у судовому засіданні і сам ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, підтверджується також даними зібраних та досліджених по справі доказів, зокрема, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №747577 від 09 жовтня 2020 року.

За таких обставин, виявлених порушень вимог підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, приходжу висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано, як порушення правил щодо карантину людей, що утворює склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами статтей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам («Ismayilov v. Росії» №30352/03, пункт 38, рішення від 6 листопада 2008 року, «Gyrlyan v. Росії» №35943/15, пункт 28 рішення від 9 жовтня 2018 року, «Садоха проти України» №77508/11, пункт 31, рішення від 11 липня 2019 року).

Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушника, відсутність доказів притягнення його раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність майнової шкоди від вчиненого адміністративного правопорушення, зважаючи на вид і розмір стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 44-3 КУпАП, який є надмірно обтяжливим до виконання особою-порушником, виходячи із засад співмірності та розумності призначення стягнення, приходжу висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки суд закриває провадження по справі та не накладає адміністративного стягнення, судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 22, 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич