Справа № 273/845/21
Провадження № 3/273/776/21
ПОСТАНОВА

іменем України

27 жовтня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області

Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від відділу поліцейської діяльності № 1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,-

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

В С Т А Н О В И Л А:

06.04.2021 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення з додатками відносно ОСОБА_1 .

Постановою Баранівського районного суду від 07.04.2020 року справи про адміністративні правопорушення об`єднано в одне провадження, присвоєно номер справи 273/845/21 та номер провадження 3/273/776/21.

Згідно протоколу, 02.04.2021 року о 19 годині 20 хвилин в м. Баранівка по провулку Вузькому,7, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen LT 55, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з парканом, який отримав пошкодження. ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України.

Згідно протоколу, 02.04.2021 року о 19 годині 20 хвилин в м. Баранівка по провулку Вузькому,7, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen LT 55, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду, а саме на паркан, та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10. а ПДР України.

Згідно протоколу, 02.04.2021 року о 19 годині 24 хвилин в м. Баранівка по провулку Вузькому,7, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen LT 55, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарні та підтверджується висновком №6 б від 02.04.2021 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, зазначивши, що він 02 квітня 2021 о 18.00 год. знаходився в автомобілі Volkswagen LT 55, номерний знак НОМЕР_1 , з правої сторони від водія. З водієм вони заїхали, щоб забрати брата та поїхати на річку. Біля річки сиділи випивали. Прізвище водія говорити не бажав. Через деякий час до річки приїхали поліцейські, та уточнили у нього хто є власником автомобіля. Після цього поліцейські повели його до поваленого паркану та в послідуючому повезли до лікарні на огляд для встановлення стану сп`яніння на що він погодився, зазначивши, що за кермом не був. В лікарні при огляді були поліцейські Кучер та Кучмій.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції їх не зупиняли, у момент коли останні під`їхали, автомобіль стояв з працюючим двигуном а за кермом взагалі нікого не було.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040740 від 02.04.2021 року (а.с. 2), протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 091341 від 02.04.2021 року (а.с. 13); протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 004739 від 02.04.2021 року (а.с. 25) ; письмові поясненнями свідків ОСОБА_5 від 02.04.2021 року ( а.с. 4), та ОСОБА_3 від 02.04.2021 року ( а.с. 5 ), ОСОБА_4 від 02.04.2021 року ( а.с. 6 ), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.04.2021 року № 6 б ( а.с. 7 ); диск з відеозаписом ( а.с.10 ); схему місця ДТП від 02.04.2021 року ( а.с. 15 ), фотознімки ( а.с 22) , приходжу до наступного висновку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною ознакою правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Переглядаючи у судовому засіданні відеодиск, який міститься в матеріалах адміністративної справи, суд враховує той факт, що відеоматеріали не містять прямих доказів, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який у свою чергу заперечував цей факт.

Більш того, жоден із наданих суду доказів, також не підтверджує факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 у момент вчинення правопорушень передбачених ст 124, 122-4 КУпАП.

Так свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що 02.04.2021 надійшов виклик на 102 про вчинення ДТП великим габаритним автомобілем, який при розвороті не врахувавши обставини в`їхав у паркан і поломив його. Після чого водій автомобіля поїхав у сторону річки. Коли вони з напарником приїхав до річки, то виявили даний автомобіль, який стояв, а за кермом сидів ОСОБА_1 , який побачивши їх, пересів на пасажирське сидіння. З річки, разом з ОСОБА_1 вони поїхали на місце ДТП. Із пояснень свідка ОСОБА_5 , було встановлено, що ОСОБА_1 розпивав спиртні напої після чого сів за кермо і поїхав в результаті чого вчинив ДТП.

Крім того, ОСОБА_2 додатково пояснив, що у момент коли вони встановили місцезнаходження автомобіля, він стояв. Поруч із автомобілем стояло ще дві невстановлені особи, які відповилися надавати пояснення.

Таким чином, свідок ОСОБА_2 фактично підтвердив той факт, що автомобіль ОСОБА_1 під час його виявлення не перебував у русі.

Крім того з пояснень свідків ОСОБА_3 .. ОСОБА_4 , суд не встановив, особу яка перебувала за кермом даного автомобіля, свідки лише підтвердили, що в кабіні автомобіля на час руху перебувало 3 чоловіка.

Свідка ОСОБА_5 , суд двічі викликав у судове засідання, остання будучи належним чином повідомлена до суду не з`явилася, причину не явки не повідомила.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, а в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення його вини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 247, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: О.В. Васильчук