Справа 573/2210/20
Номер провадження 3/573/1004/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув матеріали, які надійшли із Сумського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковпаківським РВ 22.05.2008 року,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2020 року о 21:08 год. по вул. Суворова в м. Білопіллі Сумської області ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, сповіщення про необхідність явки до суду 21 грудня 2020 року о 09:00 год. від працівників поліції отримав особисто. Окрім того, повідомлення суду про необхідність прибути в судове засідання 06 січня 2020 року він також отримав особисто 26 грудня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 8).

Заява про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 до суду не надходила.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що з 09 грудня 2020 року справа перебуває в суді, а ОСОБА_1 жодного разу не поцікавився станом розгляду справи, тому приходжу до висновку, що останній навмисно, користуючись своїми правами, затягує розгляд справи, у зв`язку з чим вважаю за можливе справу слухати без його участі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими письмовими доказами:

- протоколом серії ДПР18 №237367 від 27 листопада 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, у присутності свідків відмовився від медичного огляду на визначення стану сп`яніння (а. с. 1);

- відеозаписом на оптичному диску, де зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у присутності двох свідків (а. с. 4).

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу правопорушника, його майнового становища, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя