П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мошни Черкаського району Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої бухгалтером ТОВ "ДОМАНТІВСЬКЕ", про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог частини 2 статті 45 вказаного Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «після звільнення», оскільки граничний термін подачі був до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, а декларація фактично подана 04 серпня 2021 року.

Указані дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Судове засідання у справі було призначено на 02 листопада 2021 року.

02 листопада 2021 року за клопотанням прокурора Гадіон Н.М. у судовому засіданні оголошено перерву до 10 листопада 2021 року.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та пояснила, що у строки, передбачені законодавством, подала «щорічну» декларацію за 2020 рік», як бухгалтер, оскільки не знала, що мала подати декларацію «після звільнення», як депутат Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Вважає, що вимоги Закону України «Про запобігання корупції» виконала, оскільки відзвітувалася за свої доходи вчасно та умислу на уникнення декларування не мала.

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Гадіон Н.М. у судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, зазначивши про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просила накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Як вбачається із протоколу 1 сесії Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04 листопада 2015 року, ОСОБА_1 визнано депутатом Мошнівської сільської ради VII скликання.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 728-р, до складу Мошнівської територіальної громади Черкаської області включено Мошнівську, Байбузівську, Кумейківську, Софіївську, Тубільцівську, Яснозірську, сільські ради.

Згідно з рішенням Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1-1/VIII від 19 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Мошнівської сільської ради», повноваження депутатів сільських рад VII скликання, територія яких включена до території сформованої Мошнівської територіальної громади, у тому числі ОСОБА_1 , закінчилися 19 листопада 2020 року, в день відкриття першої сесії Мошнівської сільської ради восьмого скликання.

За змістом статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами підпункту "б" пункту 1 частини першої статті 3 вищевказаного Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, депутати місцевих рад.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до частин 1-2 статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів". Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

За змістом частини 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції". Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відтак, суд вважає доведеним той факт, що гр. ОСОБА_1 згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та є суб`єктом декларування.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 9 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства, що пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Наказом НАЗК № 168/19 від 12.12.2019, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2019 за № 1300/34271 «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, внесено зміни до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, та, зокрема, визначено, що декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Під припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, мають на увазі наступне: а) фактичне звільнення; б) перехід на посаду, яка не підпадає під дію пункту 1, підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, тобто не потребує подання декларації.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що гр. ОСОБА_1 припинила діяльність особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 19 листопада 2020 року, суд констатує, що вона мала обов`язок у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року подати до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію «після звільнення» особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з відомостями, отриманими з офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення, подана гр. ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, 04 серпня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

За вказаних обставин, в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 411/2021 від 13 жовтня 2021 року;

- даними копії листка непрацездатності серії АЛГ № 340370 від 29 березня 2021 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 у період з 29 березня 2021 року по 07 квітня 2021 року перебувала на лікарняному;

- рапортом оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України лейтенанта поліції Хоменко В.А.;

- копією електронної декларації гр. ОСОБА_1 від 04 серпня 2021 року;

- копією витягу із загальних відомостей про результати голосування «Чергових місцевих виборів» від 25 жовтня 2015 року;

- даними протоколу 1 сесії Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04 листопада 2015 року;

- копією рішення Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1-2/VIII від 19 листопада 2020 року;

- копією рішення Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1-1/VIII від 19 листопада 2020 року;

- листом керівника Юридичного управління Національного агентства з питань запобігання корупції Я. Любченка від 11 червня 2021 року;

- поясненнями гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Суддя враховує, що вказані докази є чіткими та узгоджуються між собою. Об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність наведених доказів, а також обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, положення ст. 22 КУпАП вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 , та зважаючи на те, що згідно з відомостями, отриманими з офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, гр. ОСОБА_1 30 березня 2021 року було подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларацію із відображенням її доходів за 2020 рік, однак, через недосконале знання законодавства, помилково обрано тип даної декларації як «щорічна», а також невірно зазначено посаду, у зв`язку з якою у неї виник обов`язок декларування, як «бухгалтер», а не «депутат Мошнівської сільської ради»; суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності суттєво знижують суспільну небезпечність вчиненого гр. ОСОБА_1 правопорушення, а тому, зважаючи на те, що тяжких наслідків від скоєного правопорушення не настало, суд дійшов висновку, що вчинене нею правопорушення можливо вважати малозначним. Відтак, суд вважає доцільним застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останньої та запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Суд зазначає, що вказана норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

За змістом ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Відтак, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, ст. 172-6, ст. 283-285 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявідносно гр. ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко