Дата документу Справа № 334/5339/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5339/21 Головуючий в 1 інст. Піх Ю.Р.
Провадження №33/807/719/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Багаурі О.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Багаурі О.В. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26.07.2021 о 23 год. 56 хв., по вул. О. Говорухи, буд. 2 у м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 26.07.2021 о 21 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Говорухи, буд. 2 в м. Запоріжжя, під час руху заднім ходом не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції здійснив зіткнення з SKODA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постраждалих не має, чим порушив п.п 2.3б, 10,9 Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Багаурі О.В. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що фактичне обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП, ґрунтується лише на показаннях співробітників поліції, тобто зацікавлених осіб, інших доказів вини ОСОБА_1 у матеріалах справи немає. Вказує, що ОСОБА_1 як під час складання відносно нього вказаних протоколів так і в судовому засіданні пояснював, що за кермом автомобіля у той день не перебував, за кермом знаходився ОСОБА_2 , що можуть підтвердити сам ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 .. При цьому, перебування ОСОБА_1 за кермом не підтверджено ані відеозаписами, ані буд-якими свідками. Крім того, в розумінні статті 251 КУпАП, рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом.

Просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Багаурі О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, за доводами апеляційної скарги постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, стороною захисту фактично не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

Відповідаючи на інші доводи апеляційної скарги апеляційних суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 282636 від 26.07.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2021 р. (а.с. 7); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 5), довідкою адмінпрактики (а.с. 4), архівом правопорушень (а.с. 8), розпискою про зберігання автомобіля (а.с. 9), відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, вбачається як працівники поліції їдуть за автомобілем, який потім зупиняється. Деякий час двері авто не відчиняються, потім на водійському сидінні сидить хлопець, який пояснює, що це не він в`їхав в патрульний автомобіль, він переліз із заднього сидіння на водійське, також неодноразово повторює, що він не був за кермом, йому проблеми не потрібні, при цьому звертається до інших осіб, які перебувають в салону автомобіля. На запитання поліцейського хто керував автівкою з автомобіля виходить чоловік і жінка, яка постійно повторює, що за кермом була саме вона.

Також, зафіксовано, що працівник поліції повідомляє іншому, що саме чоловік у полосатій футболці був за кермом, яким пізніше і виявився ОСОБА_1 , який під час переміщення з водійського сидіння не справився з керуванням і здійснив наїзд заднім ходом на поліцейське авто.

Для перевірки доводів щодо керування транспортним засобом ОСОБА_2 апеляційним судом було допитано вказаного свідка, який показав, що 26.07.2021 р. о 22.00 год. дружина ОСОБА_3 розпочала конфлікт зі своїм чоловіком, він з ОСОБА_1 її заспокоїли і посадили в автівку. Вони зупинилися, жінка хвилювалася, чоловік її заспокоював і зачепив коробку передач і авто покотилося назад. Він злякався і заперечував, що був за кермом, оскільки у нього невеликий стаж керування.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вказував, що за кермом перебував ОСОБА_4 , оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, звертають на себе увагу покази ОСОБА_1 , надані в суді першої інстанції, де він вказував, що автомобілем керувала його дружина, а коли їй стало зле вона пересіла з водійського сидіння на заднє пасажирське.

Проаналізувавши обставини події зафіксовані на відеозаписі, покази свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які змінили свою позицію під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд приходить до висновку, що версія ОСОБА_1 не узгоджується із обставинами події та доказами у справі, які жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 з очевидними візуальними ознаками сп`яніння надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні останнім транспортного засобу у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на небезпідставні вимоги працівника патрульної поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 переконують апеляційний суд у доведеності провини ОСОБА_1 .

Посилання апелянта, що рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом безпідставні, оскільки суд першої інстанції не посилався на зазначений рапорт як на доказ винуватості ОСОБА_1 .

Доводи адвоката щодо порушення права на захист, оскільки суд розглянув справу без участі адвоката слід відхилити так як розгляд справи відбувався у присутності ОСОБА_1 і останній клопотань щодо залучення захисника чи відкладення справи з цих підстав не заявляв.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Між тим, постанова місцевого суду підлягає зміні в частині накладеного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, оскільки суд першої інстанції вийшов за межі ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Багаурі О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення додаткового адміністративного стягнення, а саме позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник