Справа № 152/1052/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 жовтня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1052/21

Провадження №3/152/507/21

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю захисника особи,

яка притягається

до адміністративної відповідальності, адвоката Костриці В.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

- за ст.173 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2021 року серії ВАБ №442289, який надійшов до Шаргородського районного суду 31.08.2021 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, дрібне хуліганство, а саме в тому, що, дослівно до протоколу «24.08.2021 року приблизно о 10 годині в АДРЕСА_1 , захищаючи своїх дітей, ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинила дрібне хуліганство».

В суд ОСОБА_1 не прибула повторно, повідомлена належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Костриця В.С. просить розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку із підозрою у останньої коронавірусу. При цьому, адвокат Костриця В.С. зазначив, що як захисник Пустовіт Л.Г., відповідно до вимог ст.271 КУпАП, має ті самі права, що і остання, тому може надати пояснення щодо справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, адвокат Костриця В.С., котрий діє згідно з ордером ВН №174463 від 21.09.2021 року (а.с.11), в суді пояснив, що ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки громадського порядку 24.08.2021 року вона не порушувала. Між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 і матір`ю останньої ОСОБА_3 існує тривалий конфлікт і 24.08.2021 року між ними виникла суперечка на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході яких вказані особи обзивали один одного нецензурними словами. Разом з тим, громадський порядок не був порушений, оскільки на місці суперечки, яка сталася біля домоволодіння ОСОБА_1 , нікого із сторонніх осіб не було. У зв`язку із наведеним адвокат Костриця В.С. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 безпідставно, тому просить справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, додані про протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши потерпілу та свідка, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Так, з дотриманням вимог ст.ст.252, 279, 280 КУпАП суд перевірив докази, що містяться в матеріалах справи, на їх допустимість, належність та достатність, в контекстіст.251 КУпАП та в контексті їх узгодженості між собою і відповідності поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненням потерпілої та свідка.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №442289 від 24.08.2021 року складено уповноваженою посадовою особою інспектором СРПП Тульчинського РВП у Вінницькій області в межах наданих йому повноважень, але із порушенням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06 листопада 2015 року.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.08.2021 року, не зазначено всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зокрема, у графі «склад адміністративного правопорушення» не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у якому місці вулиці Шевченка вчинено дрібне хуліганство, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити, чи є це місце громадським і чи порушено громадський порядок чи спокій певних громадян у цьому місці.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано суть адміністративного правопорушення, оскільки не розкрито об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є місце його скоєння: громадське місце.

Нормами КпАП України не передбачено визначення поняття «громадське місце».

Статтею 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Опосередковано поняття громадського місця визначено у статті 178 Кодексу про адмінправопорушення це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та

епідемічного благополуччя населення» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму» до захищених місць зараховує: 1) житлові будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі й гуртожитки; 4) розташовані в межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі й споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів, і групи житлових будинків.

Перелік громадських місць наводиться також в п.20 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, зокрема, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та обумовлені мотивом неповаги до суспільства з метою задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Отже, суб`єктивна сторона такого правопорушення (дрібне хуліганство), полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Інакше кажучи, одним з елементів суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не узгоджуються із поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , а інших доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення до протоколу не додано.

Допитана в судовому засіданні 12.10.2021 року в якості потерпілої ОСОБА_2 в суді пояснила, що між нею та ОСОБА_1 приблизно один рік тому виникли та тривають неприязні відносини на ґрунті конфліктів дітей, які раніше разом навчалися. 24.08.2021 року у них виникла чергова суперечка на цьому ґрунті, коли вона та її матір проїздили біля домоволодіння ОСОБА_1 на велосипедах. Суперечку розпочала ОСОБА_1 , яка вийшла з подвір`я на вулицю, зупинила її та ОСОБА_3 і почала сварку за негативне ставлення до її дитини. Вона не пам`ятає, чи висловлювалася до ОСОБА_1 нецензурною лайкою, тоді як остання нецензурними словами висловлювалася. Разом з тим, вона вважає, що громадський порядок не був порушений, оскільки під час сварки біля домоволодіння ОСОБА_1 інших осіб, крім неї, її матері, ОСОБА_1 та чоловіка останньої не було.

Допитана в суді 12.10.2021 року в якості свідка ОСОБА_3 , якій судом роз`яснено судом вимоги ст.63 Конституції України та обов`язки, встановлені в ст.272 КУпАП, про що відібрано розписку, пояснила, що 24.08.2021 року вона їхала на велосипеді по АДРЕСА_1 та проїжджала повз будинок ОСОБА_1 , у якої наявні неприязні відносини з її донькою ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_1 вийшла із свого подвір`я, коли вона та ОСОБА_2 проїздили на велосипедах повз домоволодіння останньої, зупинила їх та почала з`ясовувати, чому вони ображають її дітей. У ході виниклої сварки ОСОБА_1 висловлювалася нецензурними словами, тоді як вона не висловлювалася нецензурними словами, оскільки є особою похилого віку та ніколи собі такого не дозволяє. Під час суперечки біля домоволодіння ОСОБА_1 інших осіб, окрім чоловіка останньої, та її і ОСОБА_2 не було, тому сварки ніхто не чув.

Відтак, з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2021 року серії ВАБ №442289, складеного щодо ОСОБА_1 інспектором СРПП Тульчинського РВП, вбачається, що останнім не розкрито склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, зокрема, який об`єкт правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , в чому полягають об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які суспільні відносини у сфері громадського порядку порушені ОСОБА_1 , та спокій яких громадян порушила остання, оскільки з протоколу не вбачається, в якому місці вулиці Шевченка в с. Рахни-Лісові вчинено адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості визначити, чи є це місце громадським, враховуючи пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Костриці В.С., потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 про те, що суперечка між ОСОБА_1 , потерпілою та свідком сталася біля домоволодіння ОСОБА_1 , а також враховуючи, що потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що громадський порядок порушений не був.

Отже, судом встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з другого боку, який відбувався біля домоволодіння ОСОБА_1 , у відсутності сторонніх осіб, відбувався не безпричинно, а на ґрунті тривалих неприязних відносин, і не призвів до наслідку, передбаченого ст.173 КУпАП, який полягає в порушенні громадського порядку чи спокою громадян.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається, з яких підстав складався означений протокол, оскільки не вбачається, що подія відбувалася саме в громадському місці та в присутності певних осіб, а також спокій яких громадян саме порушено в результаті правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 .

До вказаного висновку приходжу, виходячи також із правових висновків Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Яременко проти України (№2)» від 30.04.2015 року, з п.66 якого вбачається, що судове рішення має ґрунтуватися на доказах, що отримані без порушення процесуальних прав осіб, інакше докази, отримані з процесуальними порушеннями є «плодом отруйного дерева» і рішення суду, яке ґрунтується на таких доказах, є таким, що порушує права особи на справедливий суд.

Виходячи з наведеного, вважаю, що доказів, передбачених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження відомостей про склад адміністративного правопорушення, до протоколу не додано, тоді як ч.2 цієї статті встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тому в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, оскільки відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Відтак, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: