Дата документу 13.10.2021
Справа № 334/186/21
Провадження № 3-зв/334/2/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши заяву судді Баруліної Т.Є. про самовідвід, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя Баруліної Т.Є. перебуває заява про перегляд рішення за нововиявленою обставиною по справі про адміністративне правопорушення № 334/186/21, провадження № 3-в/334/62/21, відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, підстава передачі - у порядку виконання.

04.10.2021 року суддею Баруліною Т.Є. заявлено самовідвід у даній справі.

В обґрунтування заяви про самовідвід вказує, 18.02.2021 року нею було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ухвалено постанову, якою визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штраф у розмірі 10200,00 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, також стягнуто з правопорушника на користь держави судовий збір у сумі 454,00 гривень.

02.03.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову від 18.02.2021 року.

19.03.2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.Є. постановою від 19.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишено без змін.

30.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії судді Баруліної Т.Є. та на дії судді Запорізького апеляційного суду Гончар Є.О. Скарга подана на порушення та неналежну поведінку судді під час розгляду, в якій ОСОБА_1 посилався, на неналежну поведінку судді, яка полягала в умисному істотному порушенні норм процесуального права, що не уможливило реалізацію ним наданих йому процесуальних прав, також суддя умисно порушила його права, як права людини і основоположних свобод, що призвело до істотних негативних наслідків.

14.05.2021 року суддя Баруліна Т.Є. надавала пояснення до Вищої ради правосуддя щодо зазначеної скарги.

Отже, заява про перегляд рішення за нововиявленою обставиною по справі про адміністративне правопорушення №334/186/21, провадження 3-в/334/62/21, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не розподілялася між суддями, та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу, передані судді Баруліній Т.Є. в порядку виконання, та саме по даній справі ОСОБА_1 звертався до Вищої ради правосуддя зі скаргою на суддю Баруліну Т.Є., що вона умисно істотно порушила норми процесуального права, що не уможливило реалізацію ОСОБА_1 наданих йому процесуальних прав.

Дослідивши заяву про самовідвід судді та додані до заяви документи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 334/186/21, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи заяву судді Баруліної Т.Є. про самовідвід, суддя виходить з того, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку вирішення заяв про самовідвід, проте відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

У зв`язку з цим, суддею застосовується аналогія права і вирішується його заява про відвід на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності із заявою про відвід судді не звертався.

Дослідивши доводи заяви про самовідвід у справі, суд приходить до висновку, що під час розгляду заяви про самовідвід не встановлено підстав, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Баруліної Т.Є.

Слід також звернути увагу, що суд розглядає заяву про самовідвід судді на підставі тих доводів, які викладені в самій заяві. Суддя Баруліна Т.Є. не заявляла, що має особисте упереджене ставлення до ОСОБА_1 . Суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в її заяві про самовідвід не свідчать про упередженість судді Баруліної Т.Є. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, якщо ОСОБА_1 , вважає, що суддя Баруліна Т.Є. має до нього особисте упереджене ставлення, то така особа не позбавлена права заявити в свою чергу відвід судді Баруліній Т.Є. саме з цієї підстави.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя не знайшов підстав для самовідводу судді Баруліної Т.Є. по справі про адміністративне правопорушення № 334/186/21 відносно ОСОБА_1 , а тому заява про самовідвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтею: 8 Конституції України, статтями: 1, 7, 246, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про самовідвід судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя Баруліної Т.Є. з розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленою обставиною по справі про адміністративне правопорушення №334/186/21, провадження 3-в/334/62/21, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ісаков Д.О.