Справа № 157/1693/18
Провадження №3-в/157/21/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О., представника органу пробації Мирончука Я.П., розглянувши подання, що надійшло від Камінь-Каширського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області, про вирішення питання про давність виконання судового рішення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, с. Бачкурине, Монастирищенського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований, постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КпАП України у виді 120 годин суспільно корисних робіт,

встановив:

Начальник Камінь-Каширського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області Мирончук Я.П. звернувся у суд з поданням, у якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення. В обґрунтування клопотання зазначає, що на виконання до Камінь-Каширського районного сектору №1 надійшла 26 лютого 2019 року постанова суду від 11 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КпАП України та застосовано стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. 1 березня 2019 року останньому було видано направлення для відпрацювання зазначених робіт до Раковоліської сільської ради. 29 березня 2019 року у звязку з уїиленням ОСОБА_1 від відбування стягнення, працівниками сектору пробації було надіслано до суду протокол про адміністративне правопорушення за ст. 183-2 КпАП України для розгляду. Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КпАП України та накладено стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту. 6 серпня 2019 року після відбуття порушником цього стягнення, йому було видано повторне направлення направлення для відпрацювання стягнення до Раколіської сільської ради. 16 серпня 2019 року працівниками сектору пробації до Камінь-Каширського ВП ГУНП було надіслано матеріали для вирішення питання щодо порушення кримінальної справи відносно порушника за ст. 389-2 КК України. Вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. 15 січня 2021 року порушнику, після відбуття покарання у виді позбавлення волі, було повторно видано направлення для відбування суспільно корисних робіт до Раковоліського старостинського округу, однак останній від подальшого відбування стягнення ухилився і тому, 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП. Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні зазначеного адмістративного правопорушення і накладено стягнення у виді 7 діб адміністративного арешту. Після відбуття адміністративного арешту порушник продовжує злісно ухилятись від відбування суспільно корисних робіт і тому 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 до Камінь- Каширського РВП ГУНП було надіслано матеріали для вирішення питання притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-2 КК України. Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП від 31 березня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрите у зв`язку з відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення. Приймаючи рішення закрити кримінальне провадження, слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП керувався ст. 61 Конституції України, ст. 4 Протоколу №7 до Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також ч. 3 ст. 2 КК України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 02 серпня 2021 року до Камінь-Каширського районного суду Волинської області було надіслано подання на підставі ст. 304 КУпАП для вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови суду, і постановою цього суду від 20 серпня 2021 року у поданні сектору і пробації було відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КпАП України законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як кримінальні у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. У пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вважає за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме, норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі). Системний аналіз положень КпАП України у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років. Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, знаходяться в явно невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків, тому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник органу пробації Мирончук Я.П. подання підтримав з наведених у ньому підстав і просив задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду подання, причину неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника органу пробації та дослідивши матеріали подання, доходжу висновку, що подання належить задовольнити, зважаючи на таке.

Встановлено, що постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року, що набрала законної сили 22 лютого 2019 року, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України.

26 лютого 2019 року Камінь-Каширським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області зазначену постанову суду прийнято до виконання.

01 березня 2019 року з ОСОБА_1 проведено бесіду від 01 березня 2019 року, роз`яснено умови та порядок відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Окрім того, 01 березня 2019 року ОСОБА_1 видано направлення в Раково-Ліську сільську раду для відбування ним суспільно корисних робіт з 04 березня 2019 року.

Як вбачається з розпорядження Раково-Ліського сільського голови Ніщика В.В. від 01 березня 2019 року № 6, було визначено такий перелік об`єктів та види суспільно корисних робіт, на яких ОСОБА_1 з 04 березня 2019 року відбуватиме стягнення: упорядкування відведеного сміттєзвалища в урочищі «Мох», очистка каналів. З цього ж розпорядження вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з правилами техніки безпеки, що підтверджується власноручно проставленим ним підписом у відповідній графі розпорядження.

ОСОБА_1 був ознайомлений також з графіком виходу на роботу, що підтверджується власноручно проставленим ним в цьому графіку підписом.

Згідно з повідомленням Раково-Ліського сільського голови ОСОБА_2 від 11 березня 2019 року № 90/02-05/2-19, ОСОБА_1 для проходження суспільно корисних робіт у відповідності до графіка сільської ради не з`явився 04 березня, 05 березня, 06 березня, 07 березня, 11 березня 2019 року.

Як вбачається з табеля виходу на роботу особи, щодо якої застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт від 29 березня 2019 року, та облікової картки № 05/2019, ОСОБА_1 не відпрацював жодної години суспільно корисних робіт, що призначалися йому згідно з графіком виходу на роботу з 04 березня 2019 року по 25 березня 2019 року .

З матеріалів подання вбачається, що за ухилення від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_1 постановами судді від 28 травня 2019 року, 15 лютого 2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді відповідно п`яти та семи діб адміністративного арешту, які останній відбув.

Окрім того, вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року, який набрав законної сили 13 березня 2020 року, ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у виді одного року позбавлення волі, яке він відбув.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КпАП України законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частинами 1-4 ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Провадження про виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт регламентується Главою 31-А КпАП України.

Згідно зі ст. 325-1 КпАП України постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Відповідно до ст. 325-4 КпАП України у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Положення КпАП України не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, і, відповідно, має місце безстроковість виконання такого рішення суду.

Натомість, строки виконання судового рішення передбачені у КК України, а саме, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку регламентовано ст. 80 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». При цьому, у пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України прийшов до висновку, що певні гарантії кримінального процесу поширюються і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вважаю за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме, норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з ч. 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у такі строки, зокрема 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4 ст.80 КК України).

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови суду про накладення згідно з нормами КпАП України стягнення у виді суспільно корисних робіт не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема протягом 2 років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не може перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, проте з дня набрання нею чинності пройшло вже більше двох років, і за ухилення та за злісне ухилення від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт останній був притягнутий до адміністративної та кримінальної відповідальності, та відбув стягнення у виді адміністративного арешту та покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин та виходячи із вищевикладеного, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 належить звільнити від адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303 КпАП України, -

постановив:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року за ст. 183-1 КпАП України у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк