Справа № 642/5504/21
Провадження 3/642/1623/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гомада В.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з управління Служби безпеки України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Талалаївка Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

встановив:

16.08.2021 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з управління служби безпеки України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212 2 КУпАП.

У протоколі № 15 про адміністративне правопорушення від 11.08.2021, складеного майором ОСОБА_2 , старшим оперуповноваженим на ОВО 1 сектору 1 відділу 5 управління ДВКР СБ України зазначається, що 27.07.2021 року проведено перевірку стану охорони державної таємниці у Військовому інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та встановлені факти порушення вимог діючого законодавства в сфері охорони державної таємниці в частині невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці. Так, в порушення п.п. 116, 435,436 Порядку № 939 до складу комісій з проведення перевірок наявності включені співробітники інституту, яким наданий допуск до державної таємниці за формою 3, при цьому , вказані особи, під час проведення перевірки мали можливість ознайомитись з документами, яким наданий гриф обмеження доступу «Цілком таємно» під час складання акту перевірки. Крім того в інституті, в порушення вимог п. 234 Порядку № 939, пропускний режим у ВІТВ не відповідає встановленим вимогам, а саме: не передбачає перепусток на внесення (винесення) матеріальних цінностей. Також, в порушення п. 211 Порядку № 393, в режимних приміщеннях інституту знаходяться технічні засоби, які не внесені до відповідних актів про придатність режимних приміщень. Під час розробки плану на особливий період , в порушення вимог п. 734 Порядку № 939, не визначені місце евакуації матеріальних носіїв секретної інформації та не визначені особи, які задіяні за кожним видом відповідних заходів.

Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 проти фактів та обставин, наведених в протоколі №15 від 11.08., категорично заперечував та надав наступні пояснення.

Так, з приводу виявлених порушень вимог діючого законодавства з питань охорони державної таємниці вказаних в протоколі № 15 про адміністративне порушення зазначив наступне:

Порушення пунктів 116, 435, 436 Постанови КМУ від 18 грудня 2013 року № 939 «Про затвердження Порядку організації та забезпечення режиму секретної в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» щодо включення до скаду комісії з проведення перевірок наявності включені особи інституту, яким наданий допуск до державної таємниці за формою 3 (три). Там, наказом начальника інституту від 04 січня 2021 року п. 17.1 визначено ряд посадових осіб, які визначені як члени комісії, щодо перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації за 2020 рік, при цьому начальником інститут затверджений план перевірки від 18 січня 2021 року № 15 нт, в якому деталізовано кожній посадовій особі (членам комісії) за яким напрямком та відповідні питання перевірки. Згадані посадові особи інституту в акті перевірки стану охорони державної таємниці інституту від 06.08.2021 № 70/26-7987дск не мали фактичної можливості ознайомитись з МНСІ з вищим грифом, що передбачає їхня форма допуску до держаної таємниці.

В порушення вимог п. 234 ПКМУ- 939 пропускний режим не відповідає встановленим вимогам. Так у відповідності до вимог цієї ж постанови п. 233 Правила пропускного режиму розроблені заступником начальника інститут та затверджені начальником інститут (Полковник А.Кочерга та полковник О.Серпухов), що відповідає діючому законодавству з питань охорони державної таємниці.

В порушення п. 211 ПКМУ-939 в режимних приміщеннях інституту знаходяться технічні засоби, які не внесені до відповідних актів. Так, відповідно до п. 211 ПКМУ-939придатність режимного приміщення (зони, території) для проведення подальших секретних робіт визначається комісією, яка призначається керівником підприємства, установи до початку його експлуатації . За результатами обстеження комісії складає акт у довільній формі про придатність даного режимного приміщення та затверджує у керівника установи, також в акті робиться висновок про придатність або непридатність режимного приміщення для проведення відповідної секретної роботи про що власноруч комісія проставляє особисті підписи.

В порушення п. 734 ПКМУ-939 в плані основних заходів на особливий період не визначені місця евакуації МНСІ та не визначені посадові особи за виконання відповідних заходів. Так, у відповідності, пунктів 734-739 в інституті розроблений план на особливий період інв331 дск. В даному плані визначені особи відповідальні за виконання запланованих заходів. Зазначений план також містить основні заходи спрямовані на запобігання витоку (втраті)МНСІ.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані вказаними особами письмові клопотання та докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження усправах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зокрема, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Обв`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, передбачено ч.2 ст.251 КУпАП.

Суд також враховує, що згідно ч.1ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так із матеріалів справи встановлено, що в протоколі № 15 про адміністративне правопорушення від 11.08.2021 не зазначено дат вчинення правопорушень ОСОБА_1 конкретно по кожному пункту порушень та суть адміністративного правопорушення (не зазначена мета, а також форма вини (умисна чи з необережності), що, на думку суду, свідчить про недотримання управлінням Служби безпеки України в Харківській області при складанні протоколу вимог ч.1 ст. 256 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п.6 ч.1ст. 212-2 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення по всіх пунктах, зазначених в протоколі №15 про адміністративне правопорушення від 11.08.2021.

Крім того, посилання в протоколі на порушення ОСОБА_1 . Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, і організаціях, який затверджено постановою Кабінету Міністров України від 18.12.2013 № 939 суд вважає безпідставними, оскільки кожен пункт було повністю спростовано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.3,8,9,62 Конституції України, ст.ст.245, п. 1 ст.247, ст. ст.251,266,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя В.А. Гомада