Справа № 477/1921/21
Провадження № 3/477/1155/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 750202/690 від 13 вересня 2021 року, 13 вересня 2021 року о 09.30 год. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив сварку з сином ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 надіслав письмову заяву, в якій зазначив, що він є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній справі та потерпілим в іншій справі. Його син - ОСОБА_2 ціле літо прожив на морі зі своєю колишньою дружиною, а на зиму вони приїхали жити до батьків. Коли мати почала запитувати, де і як вони збираються жити, почався конфлікт. ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою на адресу матері. Він вступився за дружину та почався скандал. Також зазначив, що син не надає гроші на комунальні послуги, на продукти харчування, не допомагає по господарству, живе за рахунок батьків, це триває протягом 20 років. Дитину доглядають бабусі і дідусі поки він з дружиною відпочивають по ресторанах, нічних клубах та морях. Просив допитати в якості свідка свою дружину та надав в якості доказів диск з аудіозаписом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, телефонограмою повідомив, що перебуває за межами України, зазначив, що свідок також з`явитись не може, під час розгляду справи просив врахувати як доказ надісланий до суду диск.

З аудіозапису, наданого ОСОБА_1 , вбачається, що він містить 17 файлів з аудіозаписами розмов за період з 11 по 20 вересня 2021 року, на яких зафіксовані словесні сварки батьків з ОСОБА_2 з побутових питань, в процесі яких відбуваються взаємні образи та розмови на підвищених тонах. А також розмови ОСОБА_1 з третіми особами, де він зазначає, що вдарив свого сина, а також те, що син з дружиною та дитиною проживають у них та ними вирішується питання щодо окремого проживання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в період складення протоколу про адміністративне правопорушення він жив у батьків. Батьки були проти що він помирився з дружиною, внаслідок чого виганяли його з будинку. 13 вересня 2021 року вранці батько зайшов до нього у кімнату та показав відео зі скритої камери яку встановив напередодні в його кімнаті. Батько почав його ображати та знову виганяти з будинку. Між ними сталася сварка. Це не перший раз батько провокує скандал, а потім вмикає телефон та починає знімати подальші дії. Після чого батько викликав поліцію та відносно їх обох були складені протоколи про адміністративне правопорушення. На сьогоднішній день він проживає окремо від батьків, на підтвердження чого надав договір оренди житлового приміщення.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 750202/690 від 13 вересня 2021 року, 13 вересня 2021 року о 09.30 год. ОСОБА_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив сварку з батьком ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав насильство психологічного характеру.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, в діях винної особи наявні ознаки домашнього насильства психологічного характеру лише у тому випадку, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує з поясненьОСОБА_2 і письмової заяви ОСОБА_3 , матеріалів аудіозапису, між нимивиникла обопільна сварка на ґрунті неприязних відносин, які склалися протягом тривалого часу та викликані побутовими питаннями, зокрема незадоволенням батьків щодо спільного проживання з сином та його сім`єю.

Отже, факт обопільної сварки, складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП як відносно ОСОБА_2 так і відносно ОСОБА_3 виключає статус будь-якої з цих осіб як потерпілої.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Саукова