Справа № 347/1215/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №499406 від 19.06.2021 року ОСОБА_1 19.06.2021 року о 23:05 годині в с. Черганівка по вул. Головній, Косівського району керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Пройти освічення на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено безпідставно, так як він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а за вказаних у протоколі обставин керував автомобілем його брат-близнюк, так як сам він був у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник Мельничук Я.В. вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, зважаючи на численні порушення під час оформлення матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про прилад відеофіксації, яким здійснювався відеозапис події, свідків на місці події не було, не встановлено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , не роз`яснено поліцейськими права адмінпритягуваному).

Вислухавши пояснення адмінпритягуваного, його захисника, дослідивши матеріали справи, в тому числі - відеозаписи, суддя дійшла до наступних висновків:

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Додані до протоколу відеозаписи не підтверджують факту керування автомобілем ОСОБА_1 , а лише на одному із файлів, наявних на лазерному носії, зафіксовано факт зупинки вказаного у протоколі транспортного засобу; ще двома окремими відеофайлами зафіксовано факти пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану його сп`яніння у відділку поліції та на прилеглій території медичного закладу. При цьому в обох випадках ОСОБА_1 відмовляється від проходження вказаного огляду та відмовляється від його проходження у медичній установі.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння або відмову такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, суддею встановлено порушення працівниками поліції процедури фіксації проходження огляду на стан сп`яніння, адже адмінпритягуваний відмовився від проходження огляду яку відділку поліції так і в медичному закладі. Натомість, матеріали справи не містять належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що саме по собі нівелює наявність складу адміністративного правопорушення в діях останнього у розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ч.3 ст.283 КУпАП не містить даних технічного приладу, який здійснено відео фіксацію, тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВС КАС від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а та ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

За змістом ч.5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року: нагрудний відеореєстратор включається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка повинна вестись безперервно.

В даному випадку до протоколу долучено лазерний диск із декількома відео файлами, які без ідентифікуючих ознак часу фіксації та приладу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, що ставить під сумнів належність і допустимість цих доказів та їх відповідність матеріалам саме цієї справи.

ВС КАС у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року вказав, що доказом порушень ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Отже, суддею встановлено порушення працівниками поліції процедури фіксації проходження огляду на стан сп`яніння, а наявні докази (відеозаписи, додані до протоколу) суд визнає недопустимими.

П.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: передбачено, що обов`язковою первісною стадією огляду на стан сп`яніння є огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», а п.6 розділу ІІ цієї Інструкції вимагає присутності під час такого огляду (і спілкування з цього приводу) двох неупереджених свідків; при цьому за п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції, огляд проведений з порушенням встановлених нею правил, вважається недійсним.

Посилання на ці положення Інструкції захисника суддя до уваги не бере, зважаючи на визначений ч.2 ст.266 КУпАП порядок проходження огляду, який має вищу юридичну силу.

Разом з тим, положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010: фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Належним доказом у даній справі може бути відеозапис пропозиції водієві, якого підставно зупинили працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у встановлений законом спосіб або відповідні показання свідків у разі неможливості відеофіксації.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

За змістом ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи не дають підстав стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 247, ст.ст. 284, 291, 294 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Д.С. Драч