Єдиний унікальний номер 317/3336/21
Провадження № 3/317/1427/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши матеріал, який надійшов із відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 595644 від 20.09.2021 у відповідності до якого 17.09.2021 о 14 год. 57 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт невиконання ОСОБА_1 ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дусі поваги до прав та свобод інших людей, в результаті чого ОСОБА_2 15.09.2021 у вечірній час принизив своїми діями честь та гідність неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що могло призвести до психологічної шкоди здоров`ю потерпілої.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З об`єктивної сторони даного правопорушення під невиконанням обов`язків щодо виховання і навчання дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за відповідні порушення батьків мають притягувати до відповідальності за ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих до суду матеріалів суддя не вбачає об`єктивного підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо виховання свого малолітнього сина. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, наразі немає.

Сам по собі факт того, що син ОСОБА_1 вчинив дії, які на переконання працівника поліції, який складав протокол, принизили честь та гідність неповнолітньої ОСОБА_3 , не може розцінюватись як незабезпечення матір`ю належного виконання обов`язків щодо виховання.

Підлягає урахуванню й те, що ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання батьківських обов`язків із посиланням на конкретну дату вчинення її сином певних дій, проте не зазначено періоду протягом якого ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків.

Також слід урахувати, що диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. За таких обставин потерпілою особою від дій (бездіяльності) ОСОБА_1 мав би бути її син, а не ОСОБА_3 , яка зазначена у протоколі як потерпіла особа.

За даних обставин відсутні підстави притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 184, 283, 284, 287-290 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.І. Сакоян