Справа № 214/5044/21
3/214/1825/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Гливук М.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Пивоварова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого пресувальником ТОВ «Металопереробна компанія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №720037 від 16 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 23 травня 2021 року приблизно об 11-40 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме переслідував та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 23 травня 2021 року приблизно об 11.00 год. він приїхав до дитячого садка, де хотів побачити свою дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вихователь відмовила йому у спілкуванні з дитиною та викликала до дитячого садка потерпілу ОСОБА_4 . Згодом він викликав працівників поліції, щоб зафіксувати факт перешкоди спілкування його з дитиною. Він не ображав потерпілу, оскільки з нею не розмовляв. ОСОБА_4 пішла з дитячого садка та більше вони не бачились. Він пішов до будинку, де проживає потерпіла з його дитиною, однак не зміг дочекатися коли дитину виведуть на вулицю з метою поспілкуватися з ним. Більше він не спілкувався з потерпілою ОСОБА_4 .

Захисник Пивоваров В.В. в судовому засіданні заперечував проти притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності, оскільки не надано доказів, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, при цьому ОСОБА_4 використовує звернення до поліції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення відносно неї протиправних дій, які насправді відсутні, з метою створення перешкоди останньому як батьку у спілкуванні з дитиною.

В подальшому захисник Пивоваров В.В. подав до суду письмову заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Обґрунтовуючи свою позицію захисник вказав, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які можуть бути кваліфіковані як домашнє насильство вчинене у відношенні ОСОБА_4 . Вважає, що ОСОБА_1 прибув за адресою: АДРЕСА_2 для можливості зустрічі зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким зустрітися не зміг.

Потерпіла ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В свою чергу, ОСОБА_5 надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що вона не має можливості бути присутньою в судовому засіданні та просить розглянути справу за її відсутності, оскільки має страхи за власне життя та здоров`я, вона потерпає від агресивної поведінки ОСОБА_1 , з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та від якого має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За короткий час сімейного життя відносини між нею та ОСОБА_1 погіршились, останній постійно вчиняв скандали та погрожував їй вбивством. За вказаним фактом, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2017 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Однак, на погляд потерпілої, ОСОБА_1 продовжує переслідувати її, погрожує та вчиняє сварки, в тому числі і в присутності їх неповнолітнього сина. Разом з тим, ОСОБА_1 постійно надсилає їй текстові повідомлення, висловлюється нецензурною лайкою, дзвонить та погрожує вбити. Їх син дуже боїться свого батька ОСОБА_1 . Вона неодноразово зверталась до працівників поліції за фактом погроз та спричинення їй тілесних ушкоджень, останній раз 21.05.2021, що підтверджується відповідною копією заяви та зверненням 23.05.2021 на лінію 102. 23.05.2021 вона викликала працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 декілька днів переслідував її, вистежив місце її проживання, влаштував на місці роботи гучний скандал, а біля будинку почав знову погрожувати розправою. До пояснень вона надала роздруківки листування, в яких ОСОБА_1 погрожує їй, а також висновок СМЕ за фактом нанесення тілесних ушкоджень, лікарські довідки. Разом з тим, вона просить врахувати, що в провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №211/3072/21, перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Цьому позову, на думку потерпілої, також передували погрози, переслідування збоку ОСОБА_1 та наміри останнього вкрасти її сина. Отже, вона просить суд притягти до відповідальності ОСОБА_1 за фактом вчинення насильства в сім`ї.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що вона є співмешканкою ОСОБА_1 , з яким проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Їй відомо, що ОСОБА_1 жодного разу не вчиняв будь-якого насилля відносно потерпілої ОСОБА_8 23 травня 2021 року вона разом з ОСОБА_1 поїхала до дитячого садка, щоб останній міг побачитись зі своїм сином. Однак, колишня співмешканка ОСОБА_1 ОСОБА_8 не дала можливості батьку побачитись зі своїм сином, при цьому ОСОБА_1 нікого не ображав та не висловлювався нецензурною лайкою. В подальшому вони пішли до місця проживання ОСОБА_8 , де знаходились інші свідки. З під`їзду ніхто не вийшов, в тому числі ОСОБА_8 . Вони не дочекавшись дитини, вимушені були піти додому.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що вона з чоловіком ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , з яким разом працює, та співмешканкою останнього ОСОБА_7 , приїхали до місця проживання ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_1 побачився зі своїм сином. Вони стояли під під`їздом та чекали, ніхто з під`їзду не виходив. З часом вийшла тітка співмешканця ОСОБА_8 та пояснила, що ОСОБА_1 не дадуть поспілкуватися з дитиною. ОСОБА_1 був вимушений викликати поліцію, які прибули на місце події о 13 год. 30 хв. Їй відомо, що з січня 2021 року ОСОБА_1 не спілкувався з потерпілою ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ).

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисника Пивоварова В.В., потерпілої ОСОБА_8 , покази свідка ОСОБА_9 , дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є:протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, зпротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №720037 від 16 червня 2021 року слідує, що 23 травня 2021 року приблизно об 11-40 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме переслідував та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При цьому, відповідно до змісту рапорту працівника поліції від 23.05.2021, о 12 год. 08 хв. 23.05.2021 від заявника ОСОБА_8 надійшло повідомленні із служби 102 про те, що 23.05.2021 о 12 год.07 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , приїхав колишній співмешканець ОСОБА_1 та намагається побачитись з дитиною, при цьому чоловік погрожує заявниці, що забере дитину.

Відповідно до змісту протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, ОСОБА_8 звернулася до поліції із заявою 23 травня 2021 року, в якій просить притягнути до відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 23 травня 2021 року переслідував її та чинив на неї психологічний тиск. Крім того, останній постійно на неї чинить психологічний тиск та систематично переслідує її.

В свою чергу, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_8 від 23 травня 2021 року, після розлучення з ОСОБА_1 , останній не приймає участі у вихованні дитини. ОСОБА_1 постійно вимагає зустрічі з дитиною, погрожує, за можливості може викрасти дитину. Об 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 прийшов до її будинку та почав вимагати зустрічі з дитиною. Вона неодноразово пояснювала йому, що він може зустрітись з дитиною після судового рішення.

26 червня 2021 року ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , актовий запис №276 від 26 червня 2021 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Також, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 16 червня 2021 року, які повністю узгоджуються з його поясненнями, наданими в судовому засіданні, останній 23 травня 2021 року прийшов до своєї колишньої співмешканки за адресою: АДРЕСА_3 , де йому ніхто не дав поспілкуватися з дитиною ОСОБА_11 , у зв`язку з чим він був вимушений викликати наряд поліції. Після написання заяви, він поїхав по свої справах.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожна окремо, зазначили, що дійсно 23 травня 2021 року вони разом з ОСОБА_1 приїхали до колишньої співмешканки останнього ОСОБА_8 з метою спілкування батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 , однак цього не відбулось, оскільки ОСОБА_8 не надала на це згоду. При цьому, ОСОБА_1 ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_8 не здійснював.

Суд вважає, що надані покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є правдивими. беззаперечними та допустимими, які не свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Такі обставини, дають суду підстави не довіряти відомостям, викладеними ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) в письмових поясненнях наданих до суду, а отже, суд приходить до висновку, що такі письмові покази потерпілої є неправдивими та свідчать про зловживання останньою процесуальними правами, як матері спільної з ОСОБА_1 дитини.

В свою чергу, окрім протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №720037 від 16 червня 2021 року, в матеріалах справи відсутні докази, що 23 травня 2021 року приблизно об 11-40 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме переслідував та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги висновок судово-медичного експерта від 02.01.2020 про отримання ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень та додані інші медичні довідки, а також заяви ОСОБА_8 про злочин від 21.05.2021, копію постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2017, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 30 год. громадських робіт, а також копію SMS-переписки ОСОБА_8 з ОСОБА_1 за 2019 та 2020 роки, оскільки такі є неналежними доказами, зважаючи, що вони не містять відомостей, що стосуються подій 23 травня 2021 року за участю ОСОБА_1 , а отже, не можуть бути взяті судом до уваги.

Хронологічним аналізом вказаних подій в системному зв`язку із наданими суду доказами та поясненнями ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про недоведеність його вини у вчиненні 23 травня 2021 року домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ), як це працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 . Факт складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення 16 червня 2021 року, в той час як правопорушення начебто мало місце 23 травня 2021 року викликає у суду сумнівність в його допустимості як доказу загалом, з урахуванням приписів ст.254 КУпАП.

Між іншим, в ході судового розгляду не встановлено самого факту вчинення ОСОБА_1 психологічного насилля над ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) саме 23 травня 2021 року, яке б призвело до порушення конституційних прав і свобод останньої, як колишнього члена сім`ї та громадянки, нанесло їй моральну шкоду.

Самі по собі встановлені судом обставини, суд розцінює як наявність спору між сторонами з приводу розподілу прав та обов`язків сторін, пов`язаних з їх участю з вихованні спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «…при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав відсутності в його діях події і складу інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко