єдиний унікальний номер справи 546/746/21
номер провадження 3/546/248/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ,

до адміністративної відповідальності протягом року притягувався:

1) постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 11.06.2020 року за ч. 3 ст. 130 КУпАП штраф 40800,00 грн; 2) постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 11.06.2020 року за ч. 3 ст. 130 КУпАП штраф 40800,00 грн;

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Решетилівського районного суду 20.08.2021 та 13.09.2021 надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.06.2021 серії ААБ №159023 вбачається, що 12 червня 2021 року о 07 годині 21 хвилин по вул. Старокиївській в м. Решетилівка Полтавської області ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 26.07.2021 серії ДПР18 №246880 вбачається, що 26 липня 2021 року о 21 годині 50 хвилин по вул. Вишневій в м. Решетилівка Полтавської області ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання 29 вересня 2021 року та 21 жовтня 2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.а.с. 16, 50). Заяв чи клопотань до суду від ОСОБА_1 не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за статтею 130 КУпАП не є обов`язковою. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу з огляду на положення ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, перевіреними та проаналізованими судом:

протоколом про адміністративне правопорушення від 12.06.2021 серії ААБ №159023, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КупАП; у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» стоїть відмітка «з протоколом згоден» (а.с. 3);

копіями постанов Решетилівського районного суду від 11.05.2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн (а.с.а.с. 6-8, 9-11);

переглянутим в судовому засіданні DVD-диском із двома відеофайлами. Так, із оглянутого відеофайлу за назвою «VID_20210612_072033» вбачається, що працівники поліції рухаються за автомобілем ВАЗ номерний знак НОМЕР_3 . Після зупинки транспортного засобу з нього вийшов чоловік. З наступного відеофайлу на DVD диску, який має назву «VID_20210612_073606» вбачається, що працівник поліції, встановивши особу та тримаючи в руках паспорт ОСОБА_1 , пропонує тому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився (00:12 хв. - 00:13 хв.). На запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, той відповів «Вчора да» (00:17 хв.). При цьому були присутні два свідки. Жодних заперечень щодо факту керування чи щодо виявлення ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 13);

протоколом про адміністративне правопорушення 26.07.2021 серії ДПР18 №246880, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КупАП; у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив: «26.07.2021 о 20.00 випив 100 г горілки, керував автомобілем, до лікарні відмовляюся, вину визнаю» (а.с. 19);

переглянутим в судовому засіданні DVD-диском із відеофайлами. Так, із оглянутого відеофайлу за назвою «колісник» вбачається, що працівники поліції рухаються за автомобілем ВАЗ номерний знак НОМЕР_3 . Після зупинки транспортного засобу з вказаного автомобіля вийшов чоловік. З наступного відеофайлу на DVD диску, який має назву «колісник 1» вбачається, що на запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, той відповів, що вживав пиво (00:03 хв. 00:10 хв). З наступного відеофайлу на DVD диску, який має назву «колісник 2» вбачається, що працівник поліції, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився (00:10 хв.). При цьому були присутні два свідки. Жодних заперечень щодо факту керування чи щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 13).

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 3 цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Частинами 1, 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Двома постановами судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 11.05.2021 року, долученими до матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.а.с. 6-8, 9-11).

Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Водночас обираючи вид стягнення, який буде достатнім та необхідним для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи постанов суду від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 24.06.2020 за ч.2 ст.126 КУпАП, 09.08.2020 за ч.4 ст.126 КУпАП, 17.08.2020 за ч.4 ст.126 КУпАП, 17.08.2020 за ст.121-5 КУпАП, 06.10.2020 за ч.3 ст.130 КУпАП, 10.01.2021 за ч.4 ст.126 КУпАП, 12.02.2021 за ч.3 ст.130 КУпАП, 14.02.2021 за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до довідки канцелярії Решетилівського районного суду, наданої на запит суду, ОСОБА_1 в 2021 році притягувався за ч. 3 ст. 130 КУпАП постановами суду від: 12 лютого 2021 року, відповідно до якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн; 10 березня 2021 року, відповідно до якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн; двома постановами від 11 травня 2021 року, відповідно до яких на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн по кожній. В частині призначеного штрафу та судового збору в добровільному порядку ОСОБА_1 зазначені постанови не виконав, в результаті чого вони були спрямовані до органів ДВС для примусового виконання (а.с.а.с.36, 37-48). Тобто, тільки в 2021 році ОСОБА_1 чотири рази був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та після цього знову був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи дану інформацію, суд зазначає, що очевидним є факт абсолютного ігнорування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності Правил дорожнього руху та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення. Судом відмічається систематичність керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, те, що дані адміністративні правопорушення є грубими та становлять підвищену суспільну небезпеку та становлять реальну загрозу життю та здоров`ю громадян і можуть призвести до ймовірних тяжких наслідків.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід відмітити, що накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 такого виду стягнення як штраф, є неефективним та не призводить до виховання особи в дусі додержання законів України та не запобігає вчиненню ним нових правопорушень. Тобто, ОСОБА_1 , не сплачуючи накладені на нього стягнення у виді штрафу, та керуючи транспортним засобом, який належить на праві власності іншій особі, фактично уникає відповідальності за вчинені правопорушення.

Санкцією частини 3 статті 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

З наведеного слідує, що законодавцем крім штрафу передбачено альтернативний вид стягнення у виді адміністративного арешту.

Статтею 32 КУпАП визначено, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Як встановлено із наданої на запит суду довідки Комунального некомерційного підприємства «Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області» від 05.10.2021 №028-17/899, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 І чи ІІ група інвалідності не встановлена (а.с.43).

Відповідно до частини 1 статті 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Як зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення, транспортний засіб - автомобіль ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, належить ОСОБА_2 . Отже, застосування такого виду стягнення, якконфіскація транспортного засобу, у даному випадку є неможливе.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено довідку Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував (а.с. а.с. 3, 22).

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала та не можна застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи вищевикладене, дійшовши висновку про недоцільність накладення на ОСОБА_1 такого виду стягнення як штраф, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, що в повній мірі сприятиме зміцненню законності, запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та виховання його у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн 00 коп. належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 23, 30, 32, 33, 40-1, 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП суд, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняі накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Постанову суду в частині застосування стягнення у виді адміністративного арешту виконувати після набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко