П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Фахрієвої А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській областіпро адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відповідно до довідки ДП «ІСС» від 28.07.2021 не встановлено, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 26.07.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №730703, відповідно до якого він 19.07.2021 близько 17:30 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на вулиці біля будинку у громадському місці вчинив сварку з ОСОБА_2 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою, чим вчинив дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У судові засідання, призначені на 29.07.2021, 12.08.2021, 22.09.2021, 06.10.2021, 19.10.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Надані судом доручення про примусовий привід фактично залишилися невиконаними, оскільки ОСОБА_1 проігнорував вимоги представників поліції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Так відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №730703 від 26.07.2021, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, зокрема встановлено дату: 19.07.2021 та місце вчинення: АДРЕСА_1 ;

- рапортом від 22.07.2021, в якому зафіксовано, що 22.07.2021 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №12969, відповідно до якої 22.07.2021 о 17:30 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.07.2021 о 17:30 годині за адресою вул. Офіцерська на перехресті з вул. Суботи заявниці ( ОСОБА_3 ) погрожує фізичною розправою ОСОБА_1

- заявою ОСОБА_3 , в якій вона просить поліцію вжити відповідних заходів до ОСОБА_1 , який 19.07.2021 близько 17:30 години ображав її чоловіка ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 19.07.2021 він припаркував свій автомобіль по вул. Суботи, 14 з дотриманням ПДР. Через деякий час йому стало відомо, що його автомобіль почали знімати сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки нібито авто припарковано з порушенням ПДР. Внаслідок таких дій він не стримався та допустив висловлювання в бік ОСОБА_2 нецензурними словами, при цьому останні постійно провокують конфлікти та сварки з усіма сусідами.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 суду пояснив, що він зі своєю дружиною ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_3 . Вказаний будинок знаходиться на перехресті з вул. Суботи. 22.07.2021 біля 17:30 години він побачив на перехресті вказаних вулиць автомобіль, який був припаркований з порушенням вимог Правил дорожнього руху. Оскільки на їх аналогічні попередні виклики представники поліції просили надати підтвердження допущеним порушенням, як то фото або відео, а також номер автомобіля, вийшов до вказаного автомобіля, маючи на меті його сфотографувати. У цей момент до нього вийшов ОСОБА_1 та став його ображати, виражаючись в його бік нецензурною лайкою. Просив врахувати, що ОСОБА_1 вже не вперше допускає таку поведінку по відношенню до нього та його дружини, за що був притягнутий до відповідальності. До нього вийшла його дружина ОСОБА_3 , а також був сусід, який все це спостерігав.

Відповідаючи на питання, зазначив, що кому належав вказаний автомобіль не знав, жодних перешкод для проїзду особисто для них він не створював і припаркований був неподалік їхнього будинку.

Допитана судом ОСОБА_3 дала показання, що ОСОБА_1 вже неодноразово допускав порушення вимог ПДР, паркуючи свій автомобіль з порушенням, що робить неподалік їх будинку, при цьому маючи достатньо місця і біля свого домоволодіння. 22.07.2021 вона викликала поліцію, побачивши допущене порушення, коли ж вийшла на вулицю слідом за чоловіком, то почула як в його бік ОСОБА_1 виражається нецензурно, ображає, намагався вирвати планшет у нього з рук. Свідком цих подій був також і їх сусід. Дійсно ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 , проте події мали місце біля їхнього будинку.

Оцінюючи викладене, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, досліджених судом, та пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні є сусідами з ОСОБА_1 та між ними періодично виникають конфлікти з приводу паркування автомобіля. Дії ОСОБА_1 вчинені за місцем свого проживання були викликані особистими мотивами, а не намаганням виразити явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Крім того, суд приходить до висновку, що дії останнього були спровоковані саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили неодноразові факти сварок з ОСОБА_1 . Крім того ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, а відповідно їх покази є суб`єктивним сприйняттям ситуації, що мала місце між ними та ОСОБА_1 , хоча особа уповноважена на складання протоколу не була позбавлена можливості встановити інших свідків, допущеного правопорушення ОСОБА_1 враховуючи той факт, що покази як його так і ОСОБА_2 є взаємовиключними, а відповідно підлягали додатковій перевірці. З огляду на викладені факти, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 саме хуліганського мотиву, а відтак його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу і на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

У той же час як вбачається з досліджених судоми доказів, протокол в порушення вимог ст. 254 КУпАП складено через сім днів після події, яка мала місце між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення події мали місце 19.07.2021, тоді як повідомлення в поліцію поступило лише 22.07.2021, а допитані судом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наполягали на тому, що конфлікт мав місце саме 22.07.2021. Також слід зауважити, що за змістом протоколу події мали місце за адресою АДРЕСА_1 , проти чого заперечили саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наполягали, що події мали місце біля їхнього домоволодіння АДРЕСА_3 . Отже можна стверджувати, що особою уповноваженою на складання протоколу не було встановлено дату та місце вчинення інкримінованих ОСОБА_1 протиправних дій. Усунути ж виявлені під час судового розгляду суперечності не можливо.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним доказом з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумнів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська