Справа № 314/4105/21
Провадження № 3/314/1133/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2021 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій областістосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ ГУМВС України в запорізькій області 22.04.2009 року, інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 672596, складений 05.09.2021, стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 , 05.09.2021о 09 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштував конфлікт з ОСОБА_2 , ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправлю, чим вчинив психологічне насильство у сім`ї.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено,що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні його права, передбачені ст. 63 Конституції України та було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить суд закрити адміністративну справу відносно його сина ОСОБА_1 , оскільки вони примирилися та претензій до нього не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, домашнє насильство.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 672596 від 05.09.2021;

-протоколом про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.09.2021;

-рапортом поліцейського про реєстрацію порушення;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-заявою ОСОБА_2 .

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, при цьому, суд враховує особу порушника, ступінь його вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також той факт, що ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить суд не притягувати його сина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 173-2, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

05.10.2021