Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/344/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Замша О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника адвоката Пономарьова О.В. в інтересах ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Пономарьова О.В. на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 18.05.2021 року о 16 год. 10 хв. у стані алкогольного сп`яніння (показник тесту Драгер 2,21 проміле) в м.Бобринець по вул. Миколаївській керував транспортним засобом мопедом Хонда, без номерного знаку. Таким чином, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Пономарьов О.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік. Проте, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі "Інтервали технічного обслуговування". А розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п.п. 3-4 Розділу II) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Крім того, нормами частини 2 статті 8 Закон Україну «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. Як вбачається зі свідоцтв про повірку, як газоаналізатор пройшов повірку у червні 2020 року 01.06.2020 року. Отже його застосування після 01 грудня 2020 року відповідно є неправомірним, а отже не має доказової бази. Враховуючи викладене вважає, що будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 ПДР України, інспектором не надано, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Пономарьова О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №054978 від 18.05.2021 року, ОСОБА_1 в м.Бобринець по вул. Миколаївській керував транспортним засобом мопедом Хонда, без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, в установленому законом порядку за допомогою приладу драгер, результат склав 2,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції захисник адвокат Пономарьов О.В. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та оспорює встановлений порядок огляду водія на стан сп`яніння, оскільки технічний прилад, за допомогою якого встановлювався стан алкогольного сп`яніння, не пройшов відповідного калібрування у встановлені строки, тобто 6 місяців, як передбачено технічною інструкцією до приладу, що може впливати на правильність результатів огляду. Крім того, поліцейські не пояснили причину зупинки транспортного засобу, яким він керував, а тому огляд на стан сп`яніння проводився безпідставно.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №054978 від 18.05.2021 року, зі змісту якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія транспортного засобу (а. с. 3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та зафіксовано результати огляду(а. с. 5,6); роздруківкою алкотестера «Драгер», за результатами огляду на стан сп`яніння результат становив 2,21 проміле(а. с.1).

Крім того, вина підтверджується відеозаписом події на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом Хонда, де він після зупинки транспортного засобу працівниками поліції пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат склав 2,21 проміле з яким останній погодився. Також ОСОБА_1 зазначає працівникам поліції, що вживав алкогольні напої вчора (а.с.9).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що технічний прилад, за допомогою якого встановлювався стан алкогольного сп`яніння, не пройшов відповідного калібрування у встановлені строки, тобто 6 місяців, як передбачено технічною інструкцією до приладу, є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції в своїй постанові, що з долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер», вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 18.05.2021 року за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», останнє калібрування 01.06.2020 року.

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 1 рік.

Тобто, наступна обов`язкова повірка (калібрування) спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», повинна бути не раніше 01.06.2021 року, а тому, на момент проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» відповідав пред`явленим до нього вимогам.

Тому враховуючи викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Разом із тим, як вбачається із довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області(а. с. 8), ОСОБА_1 отримував тільки посвідчення водія тракториста машиніста серія НОМЕР_1 , тобто останній не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, що також підтвердив захисник адвокат у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Так, відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Згідно пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч3 ст.123, статтями 124, 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається, санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами) та інших осіб (штраф). Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підлягає покаранню у вигляді штрафу.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Проте суд дійшов помилкового висновку, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки він такого права на момент скоєння правопорушення та розгляду справи не мав, так як посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії не видавалось.

Беручи до уваги вищевикладене постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 слід вважати винним та вважати притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. В решті постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Враховуючи викладене апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника адвоката Пономарьова О.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Пономарьова О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік змінити у частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати притягнутим ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)