ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4872/21

провадження у справі 3/0285/2956/21

26 жовтня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухиляється від виконання материнських обов`язків, передбачених ст.150 СКУ, щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час обстеження працівниками сектору ювенальної превенції 08.09.2021 о 15 год. умов проживання ОСОБА_1 в будинку виявлено бруд, речі розкидані, неповнолітня донька не залучена до навчання.

В письмовій заяві до суду ОСОБА_1 визнала обставини, викладені у протоколі, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ВАБ № 3221, від 08.05.2021 про адміністративне правопорушення; копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 08.09.2021; копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/374/21 від 16.09.2021 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Надаючи пояснення поліцейському при оформленні адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не заперечувала свою причетність до невиконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, що свідчить про байдуже і недбайливе ставлення до її неповнолітньої дитини, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до неїслід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.184 КУпАП, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.? ?

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин