Справа № 361/7970/21
Провадження № 3/361/5464/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.21 суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гридасова А. М., розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 475917 від 02.09.2021 року, ОСОБА_1 , 02.09.2021 року о 13:45 год. в Броварському р-ні, с. Зазим`я, по вул. Лісова, 23В керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння алкогольного сп`яніння по місцю ДТП відмовився за допомогою пристрою «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, через хвилювання не міг виконати всі вимоги, необхідні для «продуву» пристроєм «Драгер». Пояснив, що поліцейським, в присутності свідків було запропоновано виключно ос вдування пристроєм «Дрегер», однак не було роз`яснено і не було направлено до медичної установи для освідування на стан сп`яніння. Тож, він фактично був позбавлений права довести свій стан. Наголосив. Що відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння можлива лише за умови відмови і у лікаря і на місці проходити освідування. Наголосив, що матеріали справи не містять доказів того, що йому після відмови на освідування на місці, було запропоновано пройти огляд у лікаря та направлено його до останнього. Таким чином, просив провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення.

Заслухавши думку учасника справи, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, показаннями свідків, що наявні в матеріалах справи, спростовуються твердження щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в письмових пояснення містяться відомості, що водій відмовився від проходження на місці, а не в медичній установі.

Крім того, згідно наданого фрагменту відео з «боді камери» працівника поліції вбачається, що водій, в присутності свідків, надав згоду на освідування.

Суддя переглянувши відеозаписи, які знаходяться в матеріалах справи, встановив, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору та декілька разів проходив даний тест, але прилад жодних результатів не показав.

В той же час, відеозапис не містять обставин пропонування водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Тобто, дії водія однозначно не можуть бути розцінені як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та порушення ним вимог п.2.5 ПДР України.

Будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР матеріали справи не містять.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 221,251, 252, 256, 275-280,283-287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя А. М. Гридасова