ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Херсон

Справа: 766/11720/20

Провадження: 33/819/421/21

Херсонський апеляційний суд в складі :

головуючого судді: Бездрабко В.О.,

секретаря судового засідання: Пащекун К.В.,

за участі: захисника-адвоката Мельника Д.Г.,

захисника-адвоката Литвиненка О.О.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Мельника Дмитра Георгійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року, прийняту під головуванням судді Корольчук Н.В., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справ строків накладення адміністративного стягнення.

В постанові суду зазначено, що 03 липня 2020 року о 21:51год., в м. Херсоні по вул.Суворова 4, ОСОБА_1 керуючи т/з Renault Clio д/н НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на т/з Renault Megan д/н НОМЕР_2 , який був припаркований позаду, внаслідок чого т/з отримав механічні пошкодження.

Також суд вказав, що ОСОБА_1 порушено п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційні скарзі захисник-адвокат Мельник Дмитро Георгійович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, оскільки вважає, що суд, закриваючи провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, неправомірно вирішив питання про наявність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказав, що п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, а є єдиною необхідно підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Також вказав, що докази у справі є суперечливими, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є недоведеною.

Просив постанову суду скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Мельника Д.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Литвиненка О.О., які просили у скарзі відмовити, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого він 03 липня 2020року о 21:51год., в м. Херсоні по вул. Суворова 4, керуючи транспортним засобом марки «Renault Clio» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на транспортний засіб марки «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований позаду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В результаті зазначених дій водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

За положеннями ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП підтверджується вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116741 від 21 липня 2020року (а.с.4), який в силу положень ст. 251 КУпАП є доказом по справі.

Також вина ОСОБА_1 підтверджена письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 (а.с. 9, 10); даними рапорту інспектора поліції Чір`євої К. С. від 03 липня 2020 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6) та диском DVD-R з наявними на ньому відеофайлами та фотосвітлинами, залученим до матеріалів справи.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 липня 2021 року ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Мельником Д.Г. належними та допустимими доказами не спростовано, а отже доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у суду повноважень щодо встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття провадження згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП слід зазначити наступне.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, згідно положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, визнається в теорії нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: (1) вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; (2) сплив встановленого законом строку. Тобто, повинно мати місце: подія адміністративного правопорушення та його склад в діянні особи. Ці обставини не є реабілітуючими.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що закриваючи провадження у вказаній справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції правомірно з`ясував наявний в діянні ОСОБА_1 склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення та ступінь вини останнього, а тому апеляційні доводи скаржника визнає безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та не мають посилань на обставини, яким суд не дав належної оцінки, а відтак підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Мельника Дмитра Георгійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду В.О. Бездрабко