Справа № 212/3698/21
3/214/1620/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №130466 від 25.04.2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу, 24.04.2021 року о 16-06 годині в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу по вул. Дніпропетровське шосе, 46, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Oktavia A7 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі КП «КПНД» ДОР, відмовився в присутності двох свідків, що підтверджується лікарським висновком №639 від 25.04.2021 року, поясненнями свідків та відеозаписами бодікамер АЕ-00267, АЕ-00265.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину у вчиненні правопорушення не визнав, вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просив провадження щодо нього закрити. Стверджував, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки він хворів то фізично не міг дихати в технічний прилад «Драгер». Він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та просив лікаря взяти в нього на аналіз сечу та кров.

Допитана в судовому засіданні, у якості свідка, ОСОБА_2 пояснила, що в квітні 2021 року, точну дату не пам`ятає, працівники поліції запропонували їй стати свідком на території ПНД, на що вона погодилась. Вона і ще один свідок були присутні, коли ОСОБА_1 пропонували подихати в «Драгер». Натомість, ОСОБА_1 відмовився дихати в «Драгер», а наполегливо, декілька разів пропонував здати на аналіз кров та сечу, але працівник поліції та працівник медичного закладу сказали, що необхідно витримати процедуру. Їх запитали, чи бачили ми, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та дали розписатися в протоколі. Також, свідок додала, що ОСОБА_1 вів себе адекватно, розмовляв чітко, запаху алкоголю від нього вона не відчула. ОСОБА_1 ніби не чули, казали, щоб він пройшов огляд тільки за допомогою «Драгера».

Окрім того, в судовому засіданні було допитано лікаря КП «КБЛНПД» ДОР», який проводив огляд, ОСОБА_3 , яка пояснила, що працює лікарем-наркологом у вказаному закладі з 01.08.1987 року по теперішній час. 25.04.2021 року о 17-13 годині до КП «КБЛНПД» ДОР» працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 для проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. О 17-45 годині ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився дихати в «Драгер». Також, лікар пояснила, що у разі, якщо особа відмовляється від проходження одного з видів обстеження, то висновок не видається, тому що в обстеженні повинна бути послідовність, зазначена в акті обстеження. ОСОБА_1 дійсно наполягав здати аналіз крові та сечі, однак вона йому відмовила, тому що він не пройшов обстеження за допомогою «Драгера». Зазначила, що такі дії лікаря під час огляду на встановлення стану сп`яніння закріплено у наказі Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держаної адміністрації №183/0/197-20 від 17.02.2020 року про проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Вона вважає, що у пацієнта немає вибору. Навіть, якщо «Драгер» не показує вміст алкоголю, то вона все одно бере інші аналізи.

Окрім того, захисник Морозов Є.Є. надав суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначив, що у співробітників поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, останній в ході спілкування з поліцейськими заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписами з бодікамер. Відсутність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та його бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння була підтверджена поясненнями свідка ОСОБА_2 . Будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння працівниками поліції здійснено не було. Також, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а наполягав на тому, щоб пройти його шляхом надання на аналіз крові. Разом з цим, лікар, що проводила огляд ОСОБА_1 , безпідставно відмовила йому, склавши висновок, в якому зазначила про відмову в проходженні огляду. Отже, захисник вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника та свідків, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, судом встановлено порушення співробітниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року.

Положеннями п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 зазначеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не вбачається наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вказаних у протоколі. Натомість, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання працівників поліції, а його поведінка повністю відповідає обстановці, за якої відбувається спілкування.

Окрім того, з вказаного відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 , дійсно, перебуваючи в медичному закладі, в присутності свідків, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер». Разом з цим, в присутності працівників поліції та свідків, ОСОБА_1 неодноразово наполягав на проходженні медичного огляду, але шляхом надання на аналіз біологічного матеріалу крові або сечі. Натомість, лікарем, що проводив огляд, безпідставно було відмовлено йому у вчиненні вказаних дій.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання лікаря ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні, на відповідність її дій вимогам наказу Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держаної адміністрації №183/0/197-20 від 17.02.2020 року про проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки вказаний наказ жодним чином не регулює порядок дій лікарів закладів охорони здоров`я з проведення огляду осіб на встановлення стану сп`яніння.

Натомість, вказаний наказ видано з метою упорядкування роботи з проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в підприємствах та закладах охорони здоров`я області. Зокрема, затверджено перелік підприємств та закладів охорони здоров`я Дніпропетровської області, яким надано право проведення медичних оглядів для виявлення стану сп`яніння та надано низку вказівок керівникам підприємств та закладів охорони здоров`я з приводу організації такої роботи.

Також, будь-яких даних щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не містять і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тому суд не може визнати їх письмові пояснення належними та допустимими доказами по справі.

Окрім того, свідок ОСОБА_4 викликався для допиту в судовому засіданні з приводу обставин адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , але до суду не з`явився та особисто не підтвердив пояснення, надані ним під час подій 25.04.2021 року.

Натомість, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, останній поводив себе адекватно, розмовляв чітко, запаху алкоголю від нього вона не відчула.

При цьому, суд звертає увагу і на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відібрані з порушенням КУпАП, оскільки не містять відомостей, за якими документами встановлено їх особу.

Отже, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко