ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/25526/21

Провадження № 3/947/7223/21

25.10.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., при секретарі с/з Гремалюк В.В., за участю прокурора Зайкова Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, яка працює на посаді майстра дільниці №4 КП «ЖКС «Вузівський», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 908/2021 від 25.08.2021 року вбачається, що майстер дільниці №4 КП «ЖКС «Вузівський» ОСОБА_1 , являючись суб`єктом на якого поширюються дії ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно 03.06.2020, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що 13.08.2007 року відповідно до наказу директора КП «ЖКС «Вузівський» № 41 ОСОБА_1 переведено на посаду майстра дільниці № 4 КП «ЖКС «Вузівський».

Згідно Закону від 17.03.2020 року № 530-ІХ Закону України «Про запобігання хвороби (COVID-19)», п. 2-1 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

З інформаціно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування» стало відомо, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2019 рік 03.06.2020 року, тобто з порушенням строків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини подання декларації з пропуском встановленого законом строку визнала, однак пояснила, що не мала на меті приховування чи спотворення даних щодо її матеріального стану, а допустила правопорушення виключно з власної необачності, так як вважала, що в зв`язку з веденням карантинних заходів на території Одеської області строки подачі декларації були продовженні до 01.07.2020 року, тому і подала декларацію 03.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Є очевидним, що ОСОБА_1 допустила відповідне порушення Закону та подала декларацію з пропуском встановленого строку. Разом з тим, суддя вважає, що порушення строку, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

Розглядаючи вказану справу, суддя не може не звернути увагу на ту обставину, що суд (суддя) при розгляді будь-якої справи (провадження) повинен бути як об`єктивним, так і здатним втілювати потреби громадянського суспільства, а не тільки політичну волю, виражену в законі.

У цьому аспекті судовий захист це головна гарантія реалізації встановлених Конституцією і відповідними Законами прав і свобод особи.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, яка зобов`язана відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки не ухилилась від декларування, не бажала приховати свої доходи і майно, а мала хибну думку, щодо продовження строків подачі декларації. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням однак держава отримала інформацію щодо статків ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимогі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, в змагальній судовій процедурі, суддя прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказане судове рішення буде очевидним попередженням особі про недопустимість в подальшому допускати подібні порушення вимог Закону.

Згідно ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що можливо ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись у відношенні неї усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 172-6, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Зробити ОСОБА_1 усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м.Одеси Прохоров П. А.