Справа № 345/3494/21
Провадження № 3/345/950/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2021 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2021 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12.08.2021 о 00.45 год. в м. Калуш по вул. Чорновола гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився .

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання адмінправопорушник не з`явився, однак подав суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження в адміністративній справі щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України. Так, при зупинці транспортного засобу, працівниками поліції, на вимогу ОСОБА_1 не було надано сертифікат проходження повірки на газоаналізатор. Також поліцією було проігноровано його бажання скористатись правовою допомогою.

ОСОБА_1 зазначає, що патрульними поліцейськими порушений принцип безперервності відео зйомки вчиненого порушення, адже диск, що долучений до матеріалів справи містить три відео файли з різними часовими ознаками створення і змінами. Водночас, під час складання протоколу були відсутні будь-які свідки вчинення адмінправопорушення.

Адмінправопорушник вказує, що є особою із ІІ групою інвалідності, пенсіонером, чим пояснюється нестійка хода та нечітка вимова.

Суд, перевірши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

В ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 3 ст.129Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст.266КУпАП та Інструкції №1452/735, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижуютьйого увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до ч. 6 ст.266КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Розділу ІІ зазначеної Інструкції Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 17грудня 2008року №1103 (зі змінами).

Таким чином, при оформленні працівниками патрульної поліції направлення на медичний огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння, в тому числі і у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, є обов`язковим. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Водночас, як в протоколі, так і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні відомості про свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено порушення працівниками патрульної поліції вимог Інструкції №1452/735,№1395 та положень ст. 266 КУпАП, а тому відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не можуть бути використані як докази його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів захисника про зйомку відео на телефон інспектора, тут суд не вбачає суперечності даного доказу вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу даної статті вбачається, що відеофіксування правопорушення допускається, у тому числі і на мобільний телефон, оскільки він має функцію відеозйомки, тобто знімання під час вчинення правопорушення на телефон, не суперечить вимогам зазначеної норми права.

Проте, відповідно до розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Увесь процес складання протоколу повинен фіксуватися на нагрудну камеру поліцейського.

До суду працівниками поліції було надано диск з трьома файлами відеозапису, тобто лише часткові фрагменти відеозапису під час оформлення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не безперервний запис з моменту зупинки транспортного засобу

У зв`язку із цим суд не може відтворити та перевірити правомірність всієї процедури складання адмінматеріалів та розцінює зазначену відеофіксацію як неналежний доказ.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Факти встановлені у судовому засіданні щодо скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, у сукупності викликають сумніви щодо вчинення самого правопорушення та законності його фіксації.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя