КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 760/7200/21 Головуючий у суді першої інстанції: Букына О.М.
Номер провадження: 33/824/3318/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Коцюрби О.П. розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року стосовно громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 04 січня 2019 року; за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України, -, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 24 лютого 2021 року № 0318/10000/21, 24 лютого 2021 року о 16 год. 00 хв. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» поступила громадянка України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), яка прибула до України з США, через Австрію, м. Відень, рейсом 661, авіакомпанії «Австрійські авіалінії». Для проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до частини п`ятої статті 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

На підставі положень пункту 4 частини першої статті 336 та статті 342 МК України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Після проведення опитування громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), їй було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці. Громадянкою було видано готівку в розмірі 17 591 доларів США, що знаходились: 10 000 доларів США в кишені куртки одягненої на ній та 7 591 доларів США в одному з відділень сумки пасажирки (ручна поклажа). Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вся валюта належить їй особисто. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

З виявленої суми готівки громадянці України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було пропущено 12 144 доларів США.

Враховуючи викладені обставини, громадянка України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) самостійно, своїми діями, що були виражені в обранні для проходження митного контролю, переміщуваною нею готівкової валюти, «Зелений коридор», чим порушила встановлений статтею 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що в свою чергу, має ознаки наявності в діях та бездіяльності громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) порушення митних правил, визначених положеннями статті 471 МК України.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року визнано винною громадянку України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 Митного Кодексу України.

Накладено на громадянку України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн, без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0318/10000/21 від 24 лютого 2021 року іноземну валюту в сумі 5 447,00 доларів США, повернути громадянці України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )або уповноваженій нею особі.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )на користь держависудовий збір у розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, представник Київської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в частині повернення їй готівкових коштів (іноземна валюта) в сумі 5 447 доларів США та постановити нову постанову, якою застосувати до громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) адміністративне стягнення відповідно до санкції ст. 471 МК України, а саме: конфіскацію обмежених товарів 5 447 доларів США.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про доведеність винності громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим. Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування щодо правопорушника додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, а також ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та її захисника - адвоката Простибоженка О.С.,дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представленими матеріалами справи встановлено, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою, описом вилучених предметів, розрахунком еквіваленту.

Положеннями ст. 471 МК України визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто, переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року, якою затверджено «Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Так, розділом 2 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) полягало у переміщенні через митний кордон України не задекларованих митному органу коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України, ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто, в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав форму проходження митного контролю «зелений коридор», - з моменту перетину останнім «білої лінії», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор».

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Крім того, санкцією ст. 471 МК України передбачено основне адміністративне стягнення - штраф та додаткове стягнення - конфіскація товарів заборонених або обмежених законодавством України. Законодавством України не заборонено та не обмежено переміщення грошових коштів у будь-якому розмірі.

Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі: чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Рішенням Другого Сенату Конституційного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень абзацу другого статті 471 Митного кодексу України від 21 липня 2021 року справа № 3-261/2019(5915/19) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме: «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів».

Таким чином, приписи статті 471 МК України, які встановлювали обов`язкову конфіскацію в будь-якому випадку і в повному обсязі валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро є неконституційними, а отже у випадку притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до відповідальності за ст. 471 МК України єдине стягнення, яке могло бути до неї застосовано, є штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення без конфіскації вилученої валюти, суд обґрунтував своє рішення тим, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку, є безумовним порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Зокрема суд послався на те, що грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), при перетині державного кордону України, є її коштами, та є для неї значною сумою. Проте, немає жодних доказів того, що заявник міг би завдати будь-якої серйозної шкоди державі: він не ухилявся від сплати митних зборів або будь-яких інших зборів і не завдав будь-яку іншу майнову шкоду державі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Таке стягнення є достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Доводи апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам і обґрунтовано дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, із накладенням адміністративного стягнення в межах санкції статті та без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби України залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року щодо громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Коцюрба