П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/15801/21

20 жовтня 2021 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, з участю секретаря судового засідання Скала В.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління юстиції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованогопо АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю:

ОСОБА_1 , адвокатів Фільварочної О.Б., Іщука К.В.

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2021 року о 16 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-12 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «Mustang». У результаті дорожньотранспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що він здійснював випередження транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався із меншою швидкістю. Сам факт недотримання ним дистанції не є причиною даної дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що саме ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, а саме п.п. 9.1 а, 9.4, 10.1,10.4 ПДР, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Попередньо ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що працівниками поліції невірно кваліфіковано дії учасників дорожньотранспортної пригоди. Зокрема, працівниками поліції на схемі місця ДТП не зафіксовано та не зазначено розташування всієї слідової інформації про ДТП, розташування слідів гальмування його автомобіля, які розташовувались на зустрічній для нього смузі руху, слідів пошкодження асфальтобетонного покриття, слідів відкидання мотоциклу, осипу уламків транспортних засобів. Поліцейськими не здійснено замір ширини проїзної частини дороги та інших елементів дорожньої інфраструктури, не зазначено дорожніх знаків на ділянці автодороги в місці ДТП.

На складеній схемі місця ДТП працівниками поліції здійснена прив`язка до електричної опори за №05-50 364 ОР, яка знаходиться поза межами дороги, за лівим узбіччям, без будь-якої прив`язки до країв проїзної частини дороги. З наявної схеми не можливо встановити, де саме відносно краю проїзної частини знаходився його автомобіль, мотоцикл та місце їх зіткнення. На вказаній схемі ДТП відстань осі лівих коліс його транспортного засобу до зазначеної електричної опори становить 9,7 м., в той час як заміряна ним відстань 9,8 м. Ним здійснено виїзд на місце ДТП та складено свою схему місця ДТП, яка не відповідає тій, що складена працівниками поліції.

Крім цього, водій мотоцикла перед початком виконання маневру повороту ліворуч не подав сигнал покажчиком повороту, не зайняв відповідне крайнє ліве положення та не переконався в безпечності маневру. Таким чином, саме водієм мотоцикла порушено ПДР, внаслідок чого і відбулась ДТП. Більше того, водій мотоциклу не міг переконатися в безпечності маневру повороту, оскільки у нього були відсутні дзеркала заднього виду.

Вказав, що з моменту зміни водієм мотоцикла напрямку свого руху ліворуч до моменту зіткнення, він не мав технічної можливості уникнути ДТП, оскільки мотоцикл виконував маневру повороту на значно малій відстані від його транспортного засобу.

Посилаючись на наведене та те, що він не порушував ПДР України, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, просив направити матеріали справи до відповідного органу поліції щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Адвокат Фільварочка О.Б. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, виходячи із змісту протоколу. Крім того, просила направити матеріали даної справи у відповідний орган поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення вимог ПДР.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Присутній в судовому засіданні його адвокат Іщук К.В. пояснив, що ОСОБА_2 будь-яких правил дорожнього руху не порушував. Навпаки, саме ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 . У випадку дотримання ОСОБА_1 безпечної дистанції, останній зміг би зреагувати на дорожню обстановку та її зміну, вчасно загальмувати та уникнути зіткнення. Більше того, ОСОБА_1 , здійснював саме обгін транспортного засобу, оскільки відбулось випередження транспортного засобу ОСОБА_2 з виїздом на смугу зустрічного руху, що підтверджується відеоматеріалами долученими до справи, письмовими пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , при цьому здійснював його у забороненому місці на перехресті. На вказаній ділянці дороги відсутня розмітка та проїзну частину дороги умовно можна поділити лише по одній смузі для руху у протилежних напрямках.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465270 від 15 серпня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують порушення п. 13.1 ПДР України, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Як слідує з положень п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного порушення ПДР України доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними, як містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465270 від 15 серпня 2021 року;

-схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 15 серпня 2021 року. На вказаній схемі наслідків ДТП зафіксовано місце зіткнення та інші обставини дорожньо-транспортної пригоди. Зазначена схема ДТП підписана її учасниками, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15 серпня 2021 року, згідно з якими 15 серпня 2021 року близько 16 год. 00 хв. він рухався мотоциклом по автомобільній дорозі М-12. Біля бару «Фазан» він, увімкнувши покажчик повороту, почав здійснювати маневр повороту ліворуч. В цей момент в нього в`їхав автомобіль марки «Nissan Rogue»;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 серпня 2021 року, згідно з якими 15 серпня 2021 року близько 16 год. 00 хв. він рухався автомобільною дорогою М-12 в напрямку м. Тернопіль. Біля бару «Фазан» він почав здійснювати обгін мотоцикла. В цей момент мотоцикл почав здійснювати поворот ліворуч без увімкненого покажчика повороту, в результаті чого відбулось зіткнення;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аналогічного змісту;

-відеоматеріалами на CD-диску, на яких зафіксовано, як водій мотоциклу під`їхавши до перехрестя, зменшив швидкість руху та розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч. У цей момент водій транспортного засобу «Nissan Rogue» почав зближуватись з мотоциклом та здійснювати обгін останнього, в результаті чого відбулось зіткнення.

Дослідивши в судовому засіданні вищенаведені докази, у тому числі заслухавши пояснення учасників та свідків, дослідивши відеоматеріали, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , рухаючись транспортним засобом «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 по автомобільні дорозі М-12, не вибрав та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «Mustang», під керування ОСОБА_2 . У результаті дорожньотранспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР, знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, яка мала місце 15 серпня 2021 року.

Згідно з вимогами п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги, доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції було складено схему наслідків ДТП, яка не відповідає дійсним обставинам події, містить неточності, оскільки вказана схема містить необхідні відомості, такі як напрямок руху транспортних засобів та місце зіткнення. Більше того, підписана її учасниками, в тому числі ОСОБА_1 , який не висловлював будь-яких заперечень щодо її змісту в процесі складення. Відсутність у схемі місця ДТП певної інформації, не спростовує вищенаведені висновки суду.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , оскільки не мають значення для вирішення даної справи.

Суд не приймає до уваги надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , що водій мотоциклу здійснював поворот ліворуч без ввімкненого покажчика повороту та тримаючись правового краю проїзної частини дороги, як такі, що не підтвердженні належними та достатніми доказами і не мають правового значення для вирішення даної справи.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи у відповідний орган поліції для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності слід зазначити наступне.

Досліджувати обставини справи на предмет того, чи мають місце факти порушення ПДР іншими учасниками, що призвели б до ДТП, суд позбавлений можливості, адже розгляд адміністративних матеріалів здійснюється виключно в межах пред`явленого обвинувачення, котре, у даному випадку, сформульовано у Протоколі, а також суд не може ініціювати розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, адже у такому випадку неминуче перебиратиме на себе функції органу, уповноваженого законом на порушення такої процедури.

З аналогічних мотивів та на підставі ч. 2 ст. 279 КУпАП, згідно якої розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд не уповноважений вирішувати питання про відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за порушення інших правових норм, ніж ті, що зазначені у протоколі.

Такий висновок узгоджується із усталеною практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні Суду по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Крім того, як вже зазначалось вище, суд не вправі досліджувати обставини щодо порушення ПДР іншим учасником ДТП відносно якого не складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП

У даній справі, суд вирішує лише питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відносно якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлено до суду.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька