ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 Провадження № 3/425/1212/21

Справа № 425/2653/21

Рубіжанський міський суд Луганської області в особі судді Овчаренко О.Л., за участі секретаря Гайворонської І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи: старшина 7 окремої автомобільної санітарної роти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2021 року о 08:30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав. Пояснив, що ОСОБА_2 є його колишньою дружиною. 15.08.2021 о 08:30 годині він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходились його колишня дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_3 , 2014 року народження, та ОСОБА_4 , 2018 року народження. Була неділя, всі відпочивали, вони з ОСОБА_2 спали у одному ліжку. Він прокинувся від того, що ОСОБА_2 його штовхала, казала, щоб він йшов з будинку, у зв`язку з чим розпочався конфлікт. ОСОБА_2 висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою. Від цього прокинулись діти. Під час сварки ОСОБА_2 сказала, щоб він йшов з дому, потім почала кудись телефонувати. Тому він, розуміючи, що конфлікт може продовжитись, вирішив піти з дому, щоб діти не спостерігали за їх сваркою. При цьому він казав дружині, що не потрібно продовжувати конфлікт, це нікому не потрібно, але його спроби були марні. ОСОБА_2 сама спровокувала конфлікт та викликала поліцію. Оскільки ОСОБА_2 є працівником поліції та викликала своїх колег, він пішов з дому. Після обіду того ж дня він повернувся додому та виявив відсутність вдома колишньої дружини, дітей, меблів, техніки. Тоді він зрозумів, що конфлікт був запланований ОСОБА_2 , щоб він пішов з дому, а колишня дружина в цей момент вивезла речі з будинку. Також зазначив, що 15.08.2021 він не висловлювався на адресу своєї колишньої дружини нецензурною лайкою. Вважає, що ОСОБА_2 його обмовила, щоб вивезти майно з дому. Непорозуміння щодо спільного нажитого майна між ним та ОСОБА_2 до цього були, але скандалів не було. Дійсно 15.08.2021 він прийшов додому приблизно о 04.30 годині, оскільки зламався його автомобіль. Він дійсно телефонував ОСОБА_2 , щоб вона його забрала. Він зрозумів, що вона поїхала його шукати, але розрядився телефон, і він не зміг його увімкнути. Тоді він приїхав додому, де ОСОБА_2 ще не було. Коли вже засинав, почув, що ОСОБА_2 повернулась.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Брошко І.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування такого клопотання зазначив, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке йому інкримінується. Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_1 не висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, а діти не були налякані, від батька не ховались. ОСОБА_2 не була попереджена про кримінальну відповідальність при наданні поліцейським письмових пояснень, а її заява про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не була зареєстрована у встановленому законом порядку відділом поліції. Вважає дії ОСОБА_2 спланованими для того, щоб мати можливість у відсутність ОСОБА_1 вивезти з будинку майно. Протокол відносно ОСОБА_1 того дня складений не був.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні, будучи допитаною за її клопотанням у якості свідка, пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком. 14.08.2021 вона була вдома з двома дітьми, ОСОБА_1 вдома не було. О 04:00 годині ранку на її телефон від ОСОБА_1 надійшов дзвінок. ОСОБА_1 був у стані сп`яніння, просив його забрати, але нічого не казав про те, що зламалась машина. Оскільки ОСОБА_1 знаходився у стані сп`яніння та міг «знайти собі на голову пригод», а також знаючи, що в такому стані він поводить себе неадекватно, вона вирішила поїхати його забрати. Тому викликала таксі та поїхала шукати ОСОБА_1 , який навіть не зміг як належить повідомити де точно знаходиться. Казав, що знаходиться десь неподалік від місця проживання її батьків. Їй так і не вдалось його знайти. Поки шукала колишнього чоловіка, розрядився її телефон, тому вона не могла зателефонувати ОСОБА_1 . Коли повернулась додому, виявила, що ОСОБА_1 вже спав у їхньому ліжку, тому вона лягла поруч та заснула. З ними в кімнаті спав молодший син, старший син спав у іншій кімнаті будинку. Приблизно о 08:00 годині вона прокинулась від того, що ОСОБА_1 штовхав її ногою у спину та казав, що вона жінка легкої поведінки, але в нецензурній формі. Далі ОСОБА_1 вдарив її, кричав, ображав, від чого прокинулись діти. У присутності дітей ОСОБА_1 продовжував штовхати, ображати її, висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Діти плакали. ОСОБА_1 , звернувшись до одного із синів, сказав, що вона жінка легкої поведінки, але у більш грубій формі. Вона не висловлювалась на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою, оскільки їй було не до образ, все відбувалось у самому будинку хвилин п`ять. Оскільки ОСОБА_1 поводив себе дуже агресивно, вона схопила дітей та вибігла на вулицю, зателефонувавши до поліції. Коли приїхали поліцейські, ОСОБА_1 ще був вдома, ходив по двору, у присутності поліцейських він її вже не ображав. Вона в цей час знаходилась з дітьми за двором. Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому ще приїхали і працівники військової служби правопорядку, що наглядають за військовослужбовцями. Але ОСОБА_1 до цього встиг втекти через паркан. Після того як працівники поліції опитали її вона забрала дітей, деякі речі і пішла з дому. Не заперечує, що вивезла свої, дитячі речі та деяку техніку, яку вона придбала ще до шлюбу. Між нею та ОСОБА_1 виникали раніше конфлікти. ОСОБА_1 неодноразово її ображав та міг побити. Вона намагалась не виносити це на загал, бо є працівником поліції, але в цей раз вже не витримала. На запитання суду ОСОБА_2 відповіла, що внаслідок образ її як жінки з боку ОСОБА_1 у нецензурній формі у присутності двох неповнолітніх дітей вона відчувала себе приниженою. Ії психічному здоров`ю була завдана шкода, оскільки після цих подій вона не могла прийти до тями, плакала, відчувала себе пригніченою, не могла залишитись із дітьми вдома. Діти запитували у неї чому батько про неї таке каже. Після цих подій старший син взагалі не хоче спілкуватись із батьком. Вона вважає, що ОСОБА_1 намагається себе захистити, не визнаючи вину, оскільки як військовослужбовець може мати неприємності по роботі у разі визнання його винним у вчиненні правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілої, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він вчинив насильство у сім`ї щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні відносно неї нецензурною лайкою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, яке їй інкримінується, судом взято до уваги наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №712986 від 20.08.2021;

- заяву ОСОБА_2 від 15.08.2021, в якій вона просила притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства колишнього чоловіка ОСОБА_1 , оскільки він за місцем мешкання у присутності неповнолітніх дітей, зокрема, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.08.2021, з яких вбачається, що до 20.04.2020 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі члени сім`ї зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Періодично між нею та ОСОБА_1 відновлюються стосунки, та вона разом з дітьми починає проживати разом з ним за місцем реєстрації. З початку серпня 2021 року вона разом з дітьми повернулась за місцем реєстрації та стала проживати разом з колишнім чоловіком. 14.08.2021, приблизно, о 18:00 годині вона з дітьми прийшла додому. ОСОБА_8 був відсутній за місцем мешкання. 15.08.2021 приблизно о 06:00 годині, ОСОБА_1 прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння та ліг спати. Приблизно о 08:00 годині вона прокинулась від того, що ОСОБА_1 кидається на неї битися. Крім того, він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав її. Від скандалу прокинулись діти та були налякані;

- показання потерпілої ОСОБА_2 , допитаної судом за її клопотанням у якості свідка, які наведені вище; - показання допитаного у судовому засіданні в якості свідка старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 15.08.2021 він знаходився на добовому чергуванні у мобільній групі з домашнього насильства. О 08:45 годині надійшов дзвінок до чергової частини від ОСОБА_2 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 конфліктує з нею в присутності двох неповнолітніх дітей. Тому він разом з дільничним офіцером поліції ОСОБА_9 виїхав за адресою: АДРЕСА_1 . На вулиці, за двором будинку знаходилась ОСОБА_2 з дітьми, а ОСОБА_1 був у дворі. Між собою вони розмовляли на підвищених тонах, але у його присутності жоден з них нецензурно не висловлювався, ознак алкогольного сп`янінння не мали. Він не бачив, щоб діти були налякані, від батька не ховались. Вони поспілкувались з ОСОБА_1 , який сказав, що ніяких протиправних дій не вчиняв щодо своєї колишньої дружини. ОСОБА_1 їм пояснила, що її чоловік прийшов о 04:00 годині ранку додому і ліг спати. Потім приблизно о 08:00 годині розбудив її, та між ними розпочався конфлікт, в ході якого він кричав на неї, штовхав. Тому вона вимушена була піти з двору та викликати поліцію. Оскільки ОСОБА_1 військовослужбовець було викликано військову службу правопорядку. До її прибуття ОСОБА_1 пішов з дому у невідомому напрямку. Того ж дня він відібрав письмові пояснення у ОСОБА_2 . Терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_1 не виносився. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 того ж дня складено не було, оскільки останній пішов. Також зазначив, що йому невідомо, чи були раніше між сторонами конфлікти та чи зверталась раніше ОСОБА_2 з приводу домашнього насильства. Він дійсно як дільничний офіцер обслуговує територію, де проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Оскільки добре знає обох, ОСОБА_11 як колишнього працівника поліції, а ОСОБА_10 як діючого поліцейського, з ними обома має добрі стосунки, не став складати протокол про адміністративне правопорушення. Це зробив інший поліцейський;

- показання допитаного у судовому засіданні в якості свідка старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , який пояснив, що йому дільничним офіцером ОСОБА_5 було передано адміністративний матеріал за заявою ОСОБА_2 . Особисто він не знав до цього ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 . Із заявником він не спілкувався, лише ознайомився з її заявою та поясненнями, з яких вбачалось, що її колишній чоловік ОСОБА_1 у присутності неповнолітніх дітей висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Він не був особисто на місці події, але йому відомо, що ОСОБА_1 з місця події зник після прибуття працівників поліції. Він неодноразово намагався зустрітись із ОСОБА_1 , щоб опитати його, останній спочатку не відповідав на його дзвінки. Потім повідомив, що зайнятий на роботі. Тільки 20.08.2021 він зміг зустрітися із ОСОБА_1 у присутності його адвоката, опитав та роз`яснив йому права. Терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_1 винесено не було, бо 15.08.2021 ОСОБА_1 зник із місця події, а через декілька днів виносити його вже не було сенсу. Розглянувши адміністративний матеріал, він врахував, що якби не було тієї події, про яку зазначила ОСОБА_2 , то о 08:00 ранку вихідного дня потерпіла не викликала би поліцію. А ОСОБА_1 , якби йому не було чого приховувати, з місця події не зникав. Ним було оцінено ризики вчинення домашнього насильства, що відбувалось у присутності двох неповнолітніх дітей, тому дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Після цього ним було складено протокол відносно ОСОБА_1 ;

- рапорт старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділу поліції №1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції Передерія А.В. від 20.08.2021. Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд надає перевагу поясненням потерпілої ОСОБА_2 та критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні домашнього насильства. Такого висновку суд дійшов оскільки потерпіла була допитана у судовому засіданні у якості свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а її пояснення є стабільними, послідовними і узгоджуються із іншими доказами у справі. В той же час судом враховано, що пояснення ОСОБА_1 , надані у суді, не у повній мірі узгоджуються із письмовими поясненнями, в яких він зазначив, що 14.08.2021 у вечірній час прийшов додому і ліг спати. Первинно такі пояснення надавав і в суді. Тільки після надання пояснень ОСОБА_2 зазначив, що дійсно телефонував ОСОБА_2 і просив його забрати, бо зламався його автомобіль. Прийшов додому вже 15.08.2021 о 04.30 ранку і ліг спати, а колишньої дружини дома ще не було. Окрім того, ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що 15.08.2021 він пішов з дому, щоб конфлікт не мав продовження, а коли повернувся, то дізнався, що до будинку приїздила поліція. При цьому, у судовому засіданні було встановлено на підставі показань потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , що коли на виклик приїхали поліцейські, то ОСОБА_1 ще знаходився у дворі будинку, а потім пішов у невідомому напрямку.

Також судом взято до уваги, що ОСОБА_1 , поруч з якою були двоє неповнолітніх дітей, дійсно чекала поліцейських за двором будинку. А ОСОБА_1 як особа, щодо якої колишня дружина заявила як про кривдника, через деякий час після приїзду поліцейських пішов у невідомому напрямку.

Посилання захисника на показання свідка ОСОБА_5 в тій частині, що у його присутності ОСОБА_1 не висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, а діти не ховались від батька та не були перелякані, не спростовують наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Такого висновку суд дійшов оскільки ОСОБА_5 не був безпосереднім свідком подій, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення. Такі показання свідка не свідчать про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи у будинку, не висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 у присутності двох неповнолітніх дітей, після чого остання викликала поліцію та вийшла із дітьми на вулицю. Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що саме ОСОБА_2 , розбудивши його зранку, казала, щоб він йшов з дому, висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, і такі дії ОСОБА_1 були нею спрямовані на те, щоб він пішов з будинку, а вона тим часом вивезла меблі та техніку. Суд вважає, що ОСОБА_2 мала реальну можливість у інший час, окрім недільного ранку 15.08.2021, вивезти речі з будинку, оскільки ОСОБА_1 не знаходиться вдома постійно, а проходить службу, виходить з дому у інших справах. Тим більше неправдоподібним та малоймовірним є те, що чоловік зранку вихідного дня піде з дому, бо йому на це вказує колишня дружина, і не повернеться доки вона вивезе речі. Тому суд вважає, що така версія була вигадана ОСОБА_1 як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення.

Судом також враховано, що події, про які йдеться у протоколі, відбувались у присутності двох неповнолітніх дітей. Такими діями батька дітей як висловлювання нецензурною лайкою на адресу їх матері з наданням характеристик образливого характеру як жінці безумовно могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В якості однієї із підстав для закриття провадження у справі захисник також посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не був складений 15.08.2021, а заява ОСОБА_2 належним чином не зареєстрована. Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дійсно протокол відносно ОСОБА_1 був складений 20.08.2021. Судом було встановлено з показань потерпілої та свідків, що ОСОБА_1 після приїзду працівників поліції пішов із двору будинку у невідомому напрямку. Зустрітись з ОСОБА_1 , опитати його у присутності захисника працівнику поліції надалось можливим тільки 20.08.2021. Тому протокол і був складений саме цього дня, що узгоджується із положеннями ч.2 ст.254 КУпАП. Той факт, що заява ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить відмітки про її реєстрацію відділом поліції, за наявності належних доказів звернення потерпілої шляхом телефонного дзвінка до поліції з питання вчинення щодо неї домашнього насильства з боку ОСОБА_1 (а.с.3), жодним чином не впливає на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, суд зазначає, що вони у цілому узгоджуються між собою та визнає їх достатніми для того, щоб дійти висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень. Також суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у вигляді 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283 - 285 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь Держави Україна (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний код: 26255795; реквізити для зарахування коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області в десятиденний строк з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Повний текст постанови проголошений 19.10.2021 об 11.00 годині.

Суддя О.Л. Овчаренко