КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/5433/21 головуючий у суді І інстанції: Буцман Ю.Є.
провадження №33/824/4475/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524917, 07.05.2021 р. 16 год. 10 хв. в м. Біла Церква б-р Олександрійський 137, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454грн..

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2021 року та провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що матеріали справи містять відео з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається що відеофіксація адміністративного правопорушення розпочалася о 16год. 17хв. 51 сек.. Разом з тим, з відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_2 є нерухомим (стоїть на майданчику для паркування). Вказує, що як вбачається з відео з нагрудної камери поліцейського, ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 не вимагав від ОСОБА_1 , пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає пункт 2.5 Правил дорожнього руху яким визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А й відповідно ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Звертає увагу суду на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит "Білоцерківська МЛ №4" нічого не знайдено, що в свою чергу дає підстави стверджувати про відсутність такого закладу охорони, як "Білоцерківська МЛ №4" в який нібито направлявся ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що в свою чергу підтверджує недотримання поліцейським вимог інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що тексти пояснень завчасно надруковані, та самі пояснення обставин, щодо яких відбиралися пояснення ідентичні між собою, що в свою чергу свідчить про те, що пояснення були завчасно підготовленій працівниками поліції, оскільки дві різні особи (свідки), виходячи із індивідуальних (суб`єктивних) особливостей не можуть однаково сприймати обставити та й відповідно не можуть надавати ідентичні пояснення, що в свою чергу дає підстави стверджувати про фальсифікацію працівниками поліції самих пояснень.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Козачков В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 524917, 07.05.2021 р. 16 год. 10 хв. в м. Біла Церква б-р Олександрійський 137, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.;

- у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що працівники поліції пропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення факту сп`яніння у встановленому законом порядку, у медичному закладі, на що водій категорично відмовився;

- розпискою ОСОБА_5 про зобов`язання доставити автомобіль за адресою та не допускати водія до керування автомобілем;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, з якого встановлено, що огляд не проводився;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також, ОСОБА_1 у поясненнях протоколу зазначив - згоден.

Виявлені працівниками поліції 07.05.2021 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 07.05.2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Так, з відеофайлу вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак водій відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду у встановленому законом порядку.

Також працівниками поліції роз`яснено водієві, що його дії розцінюються, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що як вбачається з відео з нагрудної камери поліцейського, ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 не вимагав від ОСОБА_1 , пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає пункт 2.5 Правил дорожнього руху яким визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з відеозапису нагрудної камери поліцейського встановлено, що працівник поліції запропонував у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а ОСОБА_1 відмовився. Крім того, у протоколі ОСОБА_1 зазначив у поясненнях - згоден.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит "Білоцерківська МЛ №4" нічого не знайдено, що в свою чергу дає підстави стверджувати про відсутність такого закладу охорони, як "Білоцерківська МЛ №4" в який нібито направлявся ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що в свою чергу підтверджує недотримання поліцейським вимог інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки зазначені доводи спростовуються наявними у загальному доступі данними про державну реєстрацію юридичної особи КНП БМР БІЛОЦЕРКІВСЬКА МЛ № 4. Крім того, апеляційний суд вважає, що скорочене зазначення працівником поліції медичного закладу не свідчить про його фактичну відсутність.

Доводи апеляційної скарги про те, що тексти пояснень завчасно надруковані, та самі пояснення обставин, щодо яких відбиралися пояснення ідентичні між собою, що в свою чергу свідчить про те, пояснення були завчасно підготовлені працівниками поліції, оскільки дві різні особи (свідки), виходячи із індивідуальних (суб`єктивних) особливостей не можуть однаково сприймати обставити та й відповідно не можуть надавати ідентичні пояснення, що в свою чергу дає підстави стверджувати про фальсифікацію працівниками поліції самих пояснень, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки пояснення свідків не є надрукованими, вони написані від руки на бланку, отже не можливо сказати, що вони заздалегідь підготовлені. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення наявні підписи свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація адміністративного правопорушення розпочалася о 16год. 17хв. 51 сек.. Разом з тим, з відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_2 є нерухомим (стоїть на майданчику для паркування)спростовуються відеозаписом, на якому зафіксований факт пояснень працівника поліції причин зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ..

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко