ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9071/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 6 вересня 2021 року о 03 год. 15 хв. керував автомобілем CHERY E5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Бориспільська, 12/1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився у кабінеті лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Запорожця, 20, «КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав себе винуватим, зазначивши, що він дійсно відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте він не заперечує, що перебув в стані алкогольного сп`яніння, але стверджував, що він не керував транспортним засобом, а прийшов з дому щоб витягнути авто з ями.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, суд уважає, що сам протокол про адміністративне правопорушення, та відеозапис не можуть слугувати безспірними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції його не зупиняли під час керування транспортними засобом. Вони декілька разів проїхали повз нього, коли газель намагалась витягнути його авто з ями. Проте останній зазначив, що даним авто керував його брат, який приїхав поміняти колесо. Однак, оскільки шино монтаж був зачинений, а він потрапив у яму, то пішов залишивши авто на місці. Оскільки ОСОБА_1 був найближче, то він прийшов з дому та намагався витягнути автомобіль за допомогою газелі, і саме в цей час проїжджали поліцейські.

З відеозапису, який долучений працівниками поліції і складається з декілька фрагментів, також, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте, матеріали даної справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, при цьому був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки «CHERY E5» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто не доведено його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у поза розумний сумнів, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 України.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя О.Ю. Рудюк