Єдиний унікальний номер 341/1198/21
Номер провадження 3/341/673/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р.,

за участю секретаря судового засідання Матейко О. С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Раврика І. Д.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2021 року серії ДПР 18 № 460321 ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних обставин, викладених у протоколі.

05 липня 2021 року о 00 годин 51 хвилин у м. Бурштині по вулиці Бандери, 80, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault Kangoo, н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в описаному правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно 05 липня він спільно із співмешканкою свого сина ОСОБА_2 та сином їхали по вул. Бандери у сторону своєї дачі. За кермом автомобіля знаходився його син. Проїжджаючи вулицю Бандери в автомобілі закінчилось пальне. Син зупинив автомобіль та пішов купити пальне. У той час він сів за водійське сидіння автомобіля, розпивав вино із співмешканкою свого сина та спілкувались. Надалі приїхали працівники поліції, посадили його у патрульний автомобіль та відвезли у Бурштинське відділення поліції, яке знаходиться по вул. Шухевича, 8, в м. Бурштині. У відділенні поліції віднайшли свідків, надали прилад «Драгер» для проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Визнає, що дійсно він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проте вказаним автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Раврик І. Д. у судовому засіданні зазначив, що вважає, що заявлені до ОСОБА_1 поліцейськими притензії є безпідставними, оскільки він нічого не порушував і його не мали права затримувати. При цьому пояснив, що відповідно до змісту протоколу № 460321, вказаний протокол поліцейськими складений по вул. Шухевича, 8. Водночас інспектором Сухоребською Н. Ю. у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме по вулиці Бандери, 80, в м. Бурштині. Також відповідно до тесту, який був проведений на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», огляд проводився у м. Бурштині, по вул. Шухевича, 8, що порушує вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, а саме розділу «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена стаття 130 КУпАП», огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Просив провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення та недопустимістю доказів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що 05 липня 2021 року вона спільно із ОСОБА_1 та його сином їхали на дачу. В кінці вулиці Бандери, 80, в м. Бурштині в автомобілі закінчилось пальне. Син ОСОБА_1 пішов на станцію WOG купити пальне до автомобіля. У той час ОСОБА_1 пересів на водійське сидіння і вони спілкувались та випивали вино. Надалі прибули працівники поліції та забрали ОСОБА_1 у відділення поліції.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, поясненням особи та свідка, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і достовірності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості доказів, проте відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, отримані з порушенням установленого порядку докази не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог пункту 2. 9 «А» ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» у присутності поліцейського в приміщенні, яке не схоже на лікарню і на вулицю. Показник приладу 2,81 проміле. Їхати у медичний заклад для виявлення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Водночас відеозаписи керування транспортним засобом, зупинки ОСОБА_1 відсутні.

Оцінивши усі наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення особи та свідка, доходжу висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, (далі - інструкція № 1395), а саме розділу «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП», огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Так само відповідно до приписів статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції № 1395, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Крім того пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, з огляду на викладені приписи Інструкції, якщо результати установлення стану алкогольного сп`яніння особи отримано в порушення вимог Інструкції, то такі вважаються недійсними.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні установлено, що огляд на стан сп`яніння поліцейські провели не на місці зупинки транспортного засобу особи. Так само на роздруківці з приладу «Драгер» з результатом огляду зазначено, що огляд проведено за адресою вул. Шухевича, 8, м. Бурштин, тобто не на вулиці С. Бандери, 80, у м. Бурштині, де був зупинений транспортний засіб ОСОБА_1 .

Також суддя бере до уваги той факт, що поліцейський видав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «Галицька лікарня» 05 липня 2021 року. Однак докази проведення огляду у КНП «Галицька лікарня» відсутні, особа стверджує, що огляд проводився у відділенні поліції за допомогою приладу «Драгер» по вул. Шухевича, 8, в м. Бурштині (а. с. 3).

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При цьому, суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Оцінка вказаних доказів, відповідно до статті 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення, складаючи протокол про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином суддя позбавлений можливості самостійно витребувати у органу поліції додаткові докази винуватості особи.

Водночас аналізуючи всі дані в сукупності і взаємозв`язку, у тому числі враховуючи відсутність доказів керування особою транспортним засобом, відмінність місця зупинки транспортного засобу від місця фактичного проведення огляду, вважаю, що результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, отримані з порушенням вимог Інструкції та статті 266 КУпАП, є недійсними, тобто недопустимими доказами у цій справі, оскільки оформленні з порушенням вимог вищевикладених приписів законодавства.

Зазначаю, що диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП та суть порушення пункту 2. 9 «А» ПДР України полягає, зокрема, у керуванні особою транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння. Водночас усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Оскільки належними і допустимими доказами у цій справі у встановленому законодавством порядку не доведено поза всяким розумним сумнівом керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доходжу висновку про те, що описана у протоколі від 05 липня 2021 року № 460321 об`єктивна сторона правопорушення в частині керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння не підтверджена та не установлена під час судового розгляду справи.

Водночас беру до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила у судовому засіданні, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки таким керував його син.

Так, відповідно до Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Окремо звертаю увагу на те, що саме працівники поліції не виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 УпАП.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже провадження у справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ