печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., за участю секретаря Кузуб А.Т., прокурора Сеник В.Г., захисника Валька І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, в.о. генерального директора державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , виконуючи з 18.11.2019 по 22.07.2020 обов`язки генерального директора державного підприємства «Українській інститут інтелектуальної власності», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у 2020 році припинивши виконання функцій держави, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 01 квітня 2021 року о 21:57 несвоєчасно, без поважних причин, подала в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за наступних обставин.

Так, на ОСОБА_1 згідно з наказом Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Тимофія Милованова від 14 листопада 2019 року № 71-п «Про покладання обов`язків генерального директора Укрпатенту», було покладено виконання обов`язків генерального директора державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» з 18 листопада 2019 року до призначення керівника цього підприємства в установленому законом порядку.

Відповідно до наказу Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Ігоря Петрашка від 22 липня 2020 року № 136-п «Про увільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 - директора з питань експертизи державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» було звільнено від виконання обов`язків генерального директора цього ж підприємства.

Отже, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим Законом.

На час зайняття ОСОБА_1 посади в.о. генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», на посаду генерального директора підприємства поширювалась дія розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, ОСОБА_1 , 22.07.2020 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, подати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення), лише 01.04.2021 о 21:57, а отже не своєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, у 2020 році припинивши виконання функцій держави, 01.04.2021 о 21:57 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення) шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Вказане правопорушення виявлено 04.08.2021.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала, зазначивши, що ще у 2017 році було пояснення НАЗК, за змістом якого заступнику директора не потрібно подавати декларації, що відповідно розповсюджується і на в.о. директора, тобто на неї. Разом з тим, вона все таки подала декларацію 01.04.2021, хоча це було її право. Підтвердила факт подачі декларації 01.04.2021 о 21:57 год. до НАЗК, однак заперечила сам факт вчинення нею корупційного правопорушення.

Захисник Валько І.В. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав письмові клопотанні, в яких просив закрити адмінсправу відносно останньої за відсутності події і складу адмінправопорушення. Так, станом на 01.04.2021 року ОСОБА_1 вже дев`ять місяців не працювала на підприємстві, а декларацію подавала з дому, а саме: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Печерському району, оскільки є Святошинським районом м. Києва. Крім того, оскільки листом НАЗК від 19.12.2019 року за підписом ОСОБА_2 повідомлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом декларування у разі тимчасово виконання працівником організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків на час відсутності керівника. Аналогічне роз`яснення надавалося НАЗК Укрпатенту аналогічним листом від 24.03.2017 року. При цьому, 01.04.2021 року ОСОБА_1 подала декларацію про доходи, оскільки це було її правом, вона не була зобов`язана подавати цю декларацію. Крім того, пославшись на лист директора Інституту української мови Гриценка П.Ю. від 05.10.2021 на адвокатський запит, адвокат стверджував, що граничним строком подачі декларації було 01.04.2021 за розумінням тлумачення прийменника «до», а відтак, в діях ОСОБА_1 не було й самої події адмінправопорушення.

Прокурор Сеник В.Г. в судовому засіданні зазначила, що суб`єктом правопорушення є посадова особа юридичної особи публічного права і юридична особа знаходиться саме за адресою м. Київ, вул. Глазунової, 1, що вказує на те, що подія правопорушення мала місце на території Печерського району м. Києва. З практики суб`єкт фінансового контролю є суб`єктом до подання останньої декларації і місце вчинення правопорушення визначається місце теперішньої роботи чи колишньої, якщо особа припинила свою діяльність. Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною і призначити стягнення у виді мінімального штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника та прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, додатково долучені сторонами докази, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, яка також підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення №388 від 04.08.2021, послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій за період 01.01.20-17.05.2021 наданий НАЗК по користувачу ОСОБА_1 , самим фактом визнання останньою дати і часу подання декларації, вказаній у протоколі, документами по займаній ОСОБА_1 посади і кола її обов`язків, наданий Укрпатентом на запит УСР, листом НАЗК від 18.06.2021 (а.м. 75-80), адресованим УСР в м. Києві за підписом керівника юридичного управління Любченко Я., за змістом якого посада ОСОБА_1 як в.о. директора відноситься до суб`єктів декларування в розумінні Закону, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Позиція Національного агентства стосовно того, чи стає особа суб`єктом декларування у разі тимчасового виконання обов`язків службової чи посадової особи визначена у п. 20 Роз`яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» від 03.02.2021 № 1-1.

У разі призначення особи виконувачем обов`язків за вакантною посадою, така особа вважається суб`єктом декларування в розумінні ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, суд погоджується з позицією НАЗК та прокурора про те, що посада в.о. генерального директора Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», яку обіймала ОСОБА_1 , відноситься кола до суб`єктів декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо позиції захисту про те, що подача ОСОБА_1 декларації 01.04.2021 не є правопорушенням, з огляду на лист директора Інституту української мови Гриценка П.Ю. від 05.10.2021 на адвокатський запит, то суд також погоджується з позицією прокурора про те, що роз`ясненнями НАЗК та сталою судовою практикою по такій категорії справ, граничним часом подачі декларації є 00 год. 00 хв. 01.04.2021, а відтак подача ОСОБА_1 декларації о 21 год. 57 хв. 01.04.2021 вже вказує на наявність порушення граничного строку і вчинення правопорушення.

За таких обставин, суд розцінює позицію захисту як безпідставну і таку, що спростовується зібраними доказами.

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів, а тому таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, і вважає можливим у виховних цілях призначити стягнення у виді мінімального штрафу.

На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 172-6, ст.283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: UA0026007, Назва отримувача коштів: УК у Печерському районі/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача/код ЄДРПОУ/37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Призначення платежу: адміністративний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, Код отримувача /код ЄДРПОУ/ 37993783, Рахунок отримувача: UA 0026007, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.Е. Константінова