П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295129 від 12.09.2021 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що 12.09.2021 о 19 годині 30 хвилин в місті Ужгороді, вул. Капушанська, буд. 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsybishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «DRAGGER», що підтверджується тестом 131 від 12.09.2021, результат огляду: 2,29 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких вказав, що складений відносно нього протокол вважає незаконним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на те, що транспортним засобом він не керував, та працівниками поліції не зупинявся. Так, 12.09.2021 року він посварився з дружиною, після чого поїхав до АВС, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 64, де залишив транспортний засіб та зайшов в приміщення магазину, щоб купити тютюнові та алкогольні вироби. Зазначив, що в магазині дійсно вживав спиртні напої, оскільки наміру в подальшому сідати за кермо не мав. Також, пропонував випити особам, які там знаходились. Один зі свідків на пропозицію пригостити його відмовився та повідомив, що викликав наряд працівників поліції. Прибувши на місце, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР». Від проходження огляду не відмовився задля уникнення конфліктної ситуації, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не був зупинений поліцейським, а алкогольні напої вживав в приміщенні АВС «ZINA» та на території магазину. Вказав, що факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння є вигаданим, не відповідає пункту 3 Порядку № 1103 та пункту 6 розділу І інструкції № 1452/735, у зв`язку з чим вважає його не доведеним у встановленому законом порядку. Окрім наведеного зазначив, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать підписаному ними протоколу, та не узгоджуються з матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_4 , який не вказаний працівниками поліції як свідок у протоколі, що не може бути належним доказом вчиненого ним правопорушення.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просит закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, у зв`язку з чим суддя розглянув справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за нею настає: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9а ПДР України); 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9г ПДР України); 3) у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суддя позбавлений права самостійно збирати докази у справі адміністративне правопорушення.

При цьому в процесі доказування вини, слід керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до зазначених інспектором патрульної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Цьока М.Ю. в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 295129 від 12.09.2021 року обставин, 12.09.2021 о 19 годині 30 хвилин в місті Ужгороді, вулиця Капушанська, будинок 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsybishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду згідно приладу «DRAGGER» становить 2,29 проміле. Огляд проведений зі згоди водія.

При цьому, ОСОБА_1 повністю заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, та вказує на те, що він не перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння, транспортним засобом не керував, а зайшов до магазину для того, щоб випити та придбати тютюнові вироби та алкоголь без наміру в подальшому сідати за кермо автомобіля.

Відповідно до статті 251 КУпАП, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідні пояснення він надав і працівникам поліції при складені протоколу, що зафіксовано на відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні.

Крім того, з наданих в процесі розгляду справи письмових пояснень вбачається, що ОСОБА_1 вживав алкоголь на території магазину АВС, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 64, та від проходження тесту не відмовився, оскільки наміру сідати за кермо не мав, а також для уникнення конфліктної ситуації з працівниками поліції.

Вказане узгоджується і із рапортом працівника поліції від 12.09.2021, де зазначено, що ОСОБА_5 на території магазину пропонував алкогольні напої іншим відвідувачам.

Наявний в матеріалах справи та досліджений суддею в судовому засіданні компакт диск з відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції, не містить даних про те, що 12.09.2021 року о 20 год. 30 хв., в м. Ужгороді вул. Капушанська, буд. 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsybishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досліджених відеозаписів, вони не містять даних про рух автомобіля, момент зупинення транспортного засобу, працівниками поліції та знаходження за кермом автомобіля громадянина ОСОБА_1 . Натомість, з вказаних відеозаписів вбачається, що протокол складено зі слів відвідувачів магазину, яким ОСОБА_1 пропонував випити.

Зазначене в своїй сукупності викликає сумніви щодо відповідності протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, які мали місце в дійсності, та свідчить про недоведеність факту керування громадянином ОСОБА_1 атомобілем в стані алкогольного сп`яніння

Процедура огляду водії на стан алкогольного сп`яніння регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи із змісту вказаних актів законодавства (пункт 3,4 Постанови, пункт 6,7 Інструкції) в першу чергу огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, що вимагає від поліцейського скласти відповідне направлення та забезпечити проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

На підставі досліджених в ході розгляду справи доказів, слід констатувати, що факту зупинки транспортного засобу не було взагалі, поліцейським здійснено виїзд на адресу: АВС «ZINA», що знаходиться в м. Ужгород, вул. Капушанська, 64, за заявою громадянина. За цією ж адресою зі слів громадянина ОСОБА_4 і складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , що і зафіксовано самим поліцейським під час відео реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє, достатніми для досягнення поставленої мети, судя не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суддя перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і сама подія, не доведені належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність в діях особи події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За таких обставин провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева