Справа №949/726/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю захисника - адвоката Полейка С.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157952 від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 того ж дня о 18 год. 39 хв., в м. Дубровиця по вул. Воробинська, керував транспортним засобом марки Honda, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді, ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та пояснив, що у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення день та час він повертався від свого сина додому та рухався мопедом по вул. Воробинська. Біля школи №1, коли він здійснив поворот наліво, почув звук сирени поліцейського автомобіля, який рухався за ним, у зв`язку з чим зупинився. До нього під`їхали працівники поліції. У розмові з ним, вони запитали чи вживав він алкогольні напої. Він відповів, що не вживав та не вживає взагалі алкоголь, так як хворіє. Далі працівники поліції запитали чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810. Він на дану пропозицію погодився, але в працівників поліції не було при собі мундштука до газоаналізатора та якого через годину привіз інший екіпаж поліцейського автомобіля. Після цього йому знову запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але самого приладу йому не показували та порядок проходження огляду за допомогою газоаналізатора не пояснювали, в тому числі не пояснювали наслідки відмови від проходження такого огляду. До того ж, мундштук не був у заводській упаковці, а був розпакований, що викликало у нього підозру, що даний мундштук вже був у користуванні. По цій причині він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тоді він сказав працівникам поліції, що хоче пройти огляд в лікарні та здати кров на вміст алкоголю в ній, куди і поїхав разом з працівниками поліції. Перебуваючи в лікарні в приймальному відділенні, незнайомий йому чоловік запропонував продути трубку, яка була у нього в руках без упаковки. Він подумав, що це той самий мундштук за допомогою якого працівники поліції хотіли провести його огляд на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з чим відмовився від такого огляду та наполягав, щоб у нього для проведення огляду взяли кров на вміст алкоголю. Однак кров у нього ніхто брати не захотів, а працівники поліції і надалі пропонували йому продути трубку ігноруючи його вимогу. Після цього йому сказали, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Потім його привезли до мопеда і він поїхав ним додому. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення при ньому не складали.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 09 червня 2021 року ОСОБА_1 , який є його батьком, дійсно був у нього та близько 18 год. 30 хв. поїхав додому. Батько в той день алкогольні напої не вживав, тому і не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, він взагалі не вживає алкоголь, оскільки по стану здоров`я йому протипоказано.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 надала суду аналогічні покази.

Захисник - адвокат Полейко С.П. зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог, є завідомо неправдивим та незаконним. Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає. Що стосується відеозапису події , який знаходиться в матеріалах справи та був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, то до нього слід віднестися критично. Даний відеозапис працівників поліції не є безперервним та складається із трьох частин, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото- і кінозйомку, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано на місці зупинки транспортного засобу самого моменту оформлення адміністративного правопорушення, а саме не зафіксовано момент роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду за допомогою газоаналізатора "Алкотест" №6810, самого газоаналізатора і мундштука до нього та не роз`яснено наслідків відмови від такого огляду. В тому числі не показано трубку за допомогою якої хотіли провести працівники поліції огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і лікарні та не роз`яснено наслідки відмови від огляду. У зв`язку із зазначеним, такий відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Отже викликає сумнів в тому, що ОСОБА_1 керував мопедом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і те, що в лікарні в нього відмовилися взяти кров для проведення відповідного аналізу на вміст в ній алкоголю, який наполягав на цьому. Тому аналіз подій того дня та встановлених обставин дають змогу зробити висновок про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження по справі закрити у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об`єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

В контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Аллене де Рібермон проти Франції", Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Маліге проти Франції" від 23 вересня 1998 року).

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Лише за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу 1 Інструкції №1452/735 поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; г) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП відповідно до ч. 2 якої, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті та п. 6 розділу 1 Інструкції №1452/735, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги викладені у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Однак, при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, вищезазначених вимог закону працівником поліції дотримано не було. Зокрема, протокол складено по факту відмови водія як від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і медичного огляду, що не відповідає дійсності

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання працівниками поліції порядку, передбаченого Інструкцією №1452/735 та Порядком, тобто з порушенням їх вимог.

Крім того, згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція №1026), яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто запис відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі частини.

Разом з тим, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, судом встановлено, відеозапис міститься на DVD диску і має три окремі частини, тобто не вівся безперервно, і не у повному стані, як того вимагає Інструкція №1026.

При цьому, аналізуючи вказаний відеозапис, слід зазначити, що наявні на ньому дані об`єктивно підтверджують твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, незважаючи нра те, що такої пропозиції з боку працівників поліції і не було, а його пропозиція пройти саме медичний огляд із здачею крові для визначення в ній вмісту алкоголю, була працівниками поліції проігнорована, а тому спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157952 від 09 червня 2021 року.

Зазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які не відповідають фактичним обставинам, щодо відмови ОСОБА_1 проходити медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, є порушенням вимог ст. 256 КУпАП, яка вимагає при складанні протоколу про адміністративне правопорушення правильно і повно викласти у ньому суть адміністративного правопорушення та ст. 266 КУпАП, яка чітко встановлює порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини "Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення" від 16.02.2015 №3/02-15 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, тому вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157952 від 09 червня 2021 року є недопустимим доказом.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 вручалася копія протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є порушенням його права на захист та процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція №1376) та п. 2.8 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини "Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення" протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог п. 8 цієї Інструкції №1376 та п. 2.8 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським ОСОБА_1 не вручався, як цього вимагає вказана Інструкція.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону не може вважатись належним доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги.

Як встановлено в ході розгляду справи, працівники поліції наведених вимог закону не дотрималися.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157952 від 09 червня 2021 року, як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, і враховуючи, що в матеріалах адміністративної справи відсутні достатні та беззаперечні, поза всякого сумніву, докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зібрані у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.