Справа № 545/2275/21
Провадження № 3/550/346/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., за участю захисника адвоката Бутиріна О.М., розглянувши справу, яка надійшла від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався ,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністратвине правопорушення серії ДПР18 №159521 03.07.2021р., о 11 год. 09 хв. ОСОБА_1 в с. Первозванівка по вул. Центральній Полтавського району Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та медичному закладі «Чутівська ЦРЛ» відмовився у встановленому законом порядку в присутності свідка, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Бутирін О.М. вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення заперечував. Вказав, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, фактів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та перегляду відеозапису, наданого ініціатором складення протоколу, який містить три відео фрагменти (перший відео фрагмент триває 21 секунду та відображає те, що особа знаходиться на сидінні водія в т/з; другий триває 47 секунд та відображає факт пропозиції поліцейського пройти особі огляд на стан сп`яніння на місці та медичному закладі без присутності свідків; третій відображає факт розповіді поліцейським свідку, що особа відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці та медичному закладі), суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, згідно якої включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наданий ініціатором складення протоколу відеозапис, який би міг підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем ЗАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; та ще, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та медичному закладі «Чутівська ЦРЛ» відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, таких даних не містить, а отже не може бути належним та допустимим доказом по справі.

При цьому суддя зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено взагалі, що відеозапис був здійснений з портативного відеореєстратора, а вказано лише те, що до протоколу додається оптичний диск з відеозаписом, на якому взагалі не відображена дата та час відео зйомки, у зв`язку з чим суддя позбавлений можливості встановити дату та час події, яка зазначена вище.

Крім того, з відеозапису не вбачаються зовнішні ознаки особи, як притягується до адміністративної відповідальності, які характеризують стан сп`яніння, на основі яких поліцейський міг запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог чинного законодавства.

Натомість на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 чітко відповідає на запитання поліцейського, ніякої млявості мови немає, стоїть рівно, поряд з ним стоїть дружина. При цьому працівники поліції не роз`яснили йому наслідки, які наступають в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, суддя звертає увагу, що не наданий відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля патрульної поліції, на якому було б зафіксовано факт керування. Поряд з тим, на доданому до протоколу відео файлі не має дати та часу, не відображено подій, які відбувалися при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається наявності свідків адміністративного правопорушення, а саме в той час коли його зупинили та пропонували продути прилад Драгер та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також наслідки, які наступають за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським не повідомлено причину зупинки транспортного засобу, а також у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин, за яких поліцейський мав право зупиняти транспортний засіб та вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя також зазначає, що матеріали справи не містять відео фіксації порушень Правил дорожнього руху, які б давали підстави на зупинку транспортного засобу, відсутні дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Крім того, в порушення вимог п. 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом

МВС України від 07.11.2015 № 1395, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено без присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його вина не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. О. Ланна