Справа № 310/3918/21
Провадження № 3/323/518/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Н.В.Фісун, розглянувши матеріали які надійшли з відділення поліції №4 Запорізького району управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №161802 від 25.04.2021 року.

Згідно вказаного протоколу «25.04.2021 року 0 10 годині 28 хв. в м.Оріхів по вул.Гоголя водій керував RENAULT д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння , зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводилось із застосуванням приладу « Драгер» в присутності свідків, результат 1,72 %, чим порушив вимоги 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.»

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав, суду пояснив що не вчиняв адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, так як не курував транспортним засобом, а вживав алкогольні напої знаходячись у транспортному засобі , проте ним не керував.

Адвокат Ілієнко І.С. підтримала пояснення правопорушника, надавши заперечення по справі.

Суддя, заслухавши ОСОБА_3 , захисника Ілієнко І.С., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням відеозапису, а у разі неможливості його здійснення у присутності двох свідків.

Судом встановлено, що згідно протоколу «25.04.2021 року 0 10 годині 28 хв. в м.Оріхів по вул.Гоголя водій керував RENAULT д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння , зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводилось із застосуванням приладу « Драгер» в присутності свідків, результат 1,72 %, чим порушив вимоги 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.»

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно до положень п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія тощо відповідної категорії.

Отже, керуванням транспортним засобом є виконання певною особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на безпосереднє керування ОСОБА_3 транспортним засобом - автомобілем марки RENAULT д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася небезперервно, при чому на відеофіксації факти керування автомобілем, в тому числі перебування ОСОБА_3 за кермом, і зупинки його транспортного засобу працівниками поліції - не зафіксовані.

Тобто, відеозапис містить відомості лише про події, які мали місце коли транспортний засіб стояв припаркований і ними не зафіксовано моменту зупинки автомобіля, руху автомобіля, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, ОСОБА_3 саме керував транспортним засобом.

За змістом пояснення свідка ОСОБА_4 фактичні обставини на підтвердження керування автомобілем, в тому числі перебування ОСОБА_3 за кермом, і зупинки транспортного засобу за їх присутності - відсутні.

Суд, звертає увагу, що свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були залучені працівниками поліції і пояснення яких знаходяться в матеріалах справи не бачили самого факту керування ОСОБА_3 автомобілем в нетверезому стані, а були присутніми лише при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, який він і не заперечував.

При цьому однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

До цього ж, матеріали даної справи не містять доказів того, що поліцейські зупинили ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом або перебування його за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу поліції МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу, вилучення посвідчення водія, тобто належне виконання цих вимог закону, як протокол про адміністративне правопорушення серії так і матеріали адміністративної справи - не містять.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Статтею 62 Конституції України , зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відтак, саме перебування в транспортному засобі особи у стані алкогольного сп`яніння, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1ст. 247 КУпАП.

В зв`язку з закриттям провадження у справі (постанова про накладення адміністративного стягнення не виноситься), то не підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст.247 КУпАП суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі щодо ОСОБА_3 на підставі п.1 ст. 247 КпАП України - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,

потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун