Єдиний унікальний номер справи 333/6483/21
Номер провадженням 3/333/2468/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Стоматов Е.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції №4 ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Правекстар», зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 443 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №597922 від 14 вересня 2021 року, 10 вересня 2021 року о 09-50 год., гр.. ОСОБА_1 працюючи директором ТОВ «Правекстар», не здійснив контроль за дотриманням карантинних норм, а саме: носіння маски, що закриває ніс та рот співробітникамми фірми, який здійснював перевезення пасажирів на маршруті №85 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі, а саме: ОСОБА_2 ,чим порушив Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч.1 ст.443 КУпАП.

У судовому засіданні, призначене на 20 жовтня 2021 року, захисник адвокат Марчевський Д.І., заперечував, щодо складеного протоколу та просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив,що у протоколі пор адміністративне правопорушення серії ВАБ №597922 від 14 вересня 2021 рокуне зазначено порушення якого саме пункту постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції було порушено вимоги щодо зібрання достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. До матеріалів справи не долучено належних доказів, на основі яких у визначеномузаконом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративногоправопорушення, винність ОСОБА_1 його вчиненні та іншіобставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, поясненьсвідків, які були пасажирами автобусу (в протоколі відсутні дані про свідків), або іншихпояснень, інших свідків, доказів того, що ОСОБА_1 є керівникомперевізника, доказів того що ОСОБА_2 є водієм та працівником перевізника, не наданореєстраційних документ на транспортний засіб, тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення також не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факттого, що гр. ОСОБА_1 , працюючи директором ТОВ «Правекстар», нездійснив контроль за дотриманням карантинних норм, а саме: носіння маски що закриваєніс та рот співробітника фірми, який здійснював перевезення пасажирів на маршруті 85 повул. Чумаченко м. Запоріжжя, а саме ОСОБА_2 до матеріалів справи не долучено,тобто до протоколу не додано відповідного документа на підтвердження викладених в ньомуобставин.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази напідтвердження не здійснення контролю за дотриманням карантинних норм, та що саме ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення

Відповідно до постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту,зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використаннямпасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів абозахисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто, виходячи із норм вищевказаної постанови КМУ, перевізник несе відповідальність зане здійснення контролю за використанням пасажирами під час перевезення засобівіндивідуального захисту, а не водія.

Отже, відповідальність за не носіння маски що закриває ніс та рот покладається на самогоспівробітника фірми (водія), а не на перевізника.

П.п. 1 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 встановлено заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. А тому, перебування водія у громадському транспорті без одягнутих засобів індивідуального захисту слід кваліфікувати як порушення саме п.п. 1 п. 3 постанови КМУ№ 1236 від 09.12.2020 та сам водій має нести відповідальність за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, приходжу до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 443 КУпАП враховуючи наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків адміністративного правопорушення, ці особи не встановлені та не опитані. До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Частиною 1 статті 443 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч.1 ст. 443 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Всупереч наведеному, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано який саме пункт постанови КМУ « 1236 від 09.12.2020 року було порушено.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,443, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 443 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов