Номер провадження: 33/813/1064/21
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участі секретаря судового засідання: Павлючук Ю.В.,

за участі правопорушника: ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 51 гривню; стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА№075912 від 24 червня 2021 року вбачається, що 24 червня 2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись у буд. АДРЕСА_1 , стукав у двері та вікна будинку, тим самим порушував спокій громадянина ОСОБА_2 та громадянки ОСОБА_3 , які не могли через це спати, оскільки дані дії відбувалися протягом кількох годин, чим порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 51 грн (п`ятдесят одну гривню). Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 як потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, застосувати найсуворішу санкцію по притягненню до відповідальності ОСОБА_1 по даному правопорушенню, стягнути з ОСОБА_1 на його користь майнову шкоду у розмірі 2000 гривень, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1)судовий розгляд пройшов упереджено, ОСОБА_2 не було допущено як потерпілого до розгляду цієї справи у суді першої інстанції, а тому він не міг подати докази щодо правопорушення зі сторони ОСОБА_1 , а також не міг заявити клопотання про стягнення майнової шкоди, яку ОСОБА_1 завдав своїми неправомірними діями;

2)внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 . ОСОБА_2 було завдано майнову шкоду, яка полягає у тому, що ОСОБА_1 пошкодив три москітні сітки, які знаходились на вікнах, в які він стукав; пошкодженні також вхідні двері, а зі стін вхідного отвору осипалась штукатурка.

21 вересня 2021 року від ОСОБА_2 на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Однак апеляційний суд не приймає її до увагу, виходячи з такого.

За загальним правилом судочинства кожна заява чи скарга, що подаються до суду, в тому числі заява про відмову від апеляційної скарги, мають бути підписані особою, яка її подає.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Частинами першою-третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Встановлено, що заява ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги, яка надіслана на офіційну електронну адресу Одеського апеляційного суду, не підписана електронним цифровим підписом ОСОБА_2 , а тому є такою, що не підписана апелянтом, та не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до уваги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12. 2006р. «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері.

Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

ОСОБА_1 визнав вину у скоєному адміністративному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 гривня).

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 скористувався правом на апеляційне оскарження, яке гарантоване Конституцією України, виклавши свої заперечення в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

ОСОБА_2 не надано жодного доказу нанесеної шкоди, в поясненнях, наданих працівникам поліції не вказав також про таку шкоду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на приписи п. п. 8-9 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Отже, суд апеляційної інстанції не наділений повноваження погіршити становище правопорушника та призначити йому більш суворе адміністративне стягнення.

Таким чином, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік