Провадження № 3/761/9185/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мєлєшак О.В., прокурора Сеник В.Г., особи відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 516 від 09.09.2021 складений старшим оперуповноваженим 6-го відділу Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Виноградовим Є.А. відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проректор з наукової роботи Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім.. І.К.Карпенка-Карого, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обіймаючи посаду проректора з наукової роботи Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені І. К. Карпенка-Карого (далі - КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 01.06.2020 о 18:12 несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила, що була обізнана про необхідність подання щорічної декларації за 2019 рік до 01.06.2020, однак у зв`язку із хворобою, а також зайнятістю подала декларацію із запізненням на 1 день. Умислу на неподання вчасно декларації не мала.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, а доводи останньої такими, що не заслуговують на увагу.

Заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол, думку прокурора, вивчивши протоколу про адміністративне правопорушення та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, встановлено, що відповідно до витягу з наказу КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого № 302-0 від 03.11.2008 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду проректора з наукової роботи.

Відповідно до витягів з наказів КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого № 146-0 від 26.06.2009, № 130-0 від 16.06.2010, № 92-Д від 23.06.2011, № 126-0 від 07.06.2012, № 106-0 від 20.06.2013, № 97-0 від 16.06.2014, № 211-0 від 26.06.2015 та № 101-0 від 30.06.2020 ОСОБА_1 продовжено роботу в університеті на посаді проректора з наукової роботи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до Статуту КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого створено шляхом реорганізації відповідно до Розпорядження КМУ від 23.04.2003 № 242-р та Указу Президента України від 21.08.2004 № 961/2004 (п. 1.2); університет є юридичною особою публічного права, обов`язки якої він набув з дня державної реєстрації, фінансується за рахунок Державного бюджету України та є державною власністю (п. 1.8); університет веде самостійний баланс, має майно, розрахунковий, поточний, валютний та інші рахунки в установах державних банків, реєстраційні рахунки в органах ДКС України, а також може від свого імені набувати майнових та особистих не майнових прав і обов`язків (п. 4.3); університет має печатку із зображенням Державного Герба України, своєю назвою та ідентифікаційним кодом, офіційні бланки із зображенням Державного Герба України та реквізитами, штампи з реквізитами, штампи з назвами структурних підрозділів, веб-сайт, наукове видання, власну емблему та може мати й інші необхідні реквізити та атрибути університету як юридичної особи публічного права (п. 4.4).

Роз`ясненням Національного агентства від 03.02.2021 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно- господарські функції.

У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника. До прикладу, виконавчі директори, директори з окремих питань, директори департаментів, начальники відділів, служб, центрів, бюро, груп тощо та заступники керівників структурних підрозділів (у тому числі відокремлених, а також підрозділів у структурі таких відокремлених підрозділів) таких юридичних осіб безумовно наділені адміністративно-господарськими чи організаційно- розпорядчими функціями.

У зв`язку із наведеним Національне агентство звертає увагу, що при визначенні того, чи є працівник юридичної особи публічного права посадовою особою, враховується обсяг та характер здійснюваних ним функцій. Тому навіть в разі не визначення працівника посадовою особою у статутних чи інших внутрішніх документах підприємства він може бути посадовою особою і бути суб`єктом декларування в розумінні Закону з огляду на здійснювані ним адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функцій.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, - зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами' лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Посадовою інструкцією та контрактом проректора з наукової роботи КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого ОСОБА_1 наділено організаційно- розпорядчими функціями (обов`язками).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду проректора з наукової роботи КНУТКТ ім. І.К. Карпенка-Карого, який є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУШ-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій- держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2020 році була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 червня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 01.06.2020 о 18:12, а отже не своєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 01.06.2020 о 18:12 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Разом з тим, зважаючи на те, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, не є посадовцем високого рангу, при цьому, в результаті вчинення даного правопорушення суттєвих негативних наслідків не настало, оскільки ОСОБА_1 хоча із запізненням який склав лише один день, подала щорічну декларацію за 2019 рік і сукупність всіх цих обставин, на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого останньою правопорушення, а тому в даному випадку суд вважає за необхідне звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі ст.22 у зв`язку з малозначністю оголосивши їй усне зауваження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя