справа № 208/8491/21
№ провадження 3/208/3543/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17.02.1998 року, Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2ч.1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 830344 від 18.09.2021 року, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 830344 від 18.09.2021 року, слідує, що 18.09.2021 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_1 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , 1962 року народження, а саме погрожував фізичною розправою та хапав за руки, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що проживає разом з дружиною в одній квартирі, 18.09.2021 року він пішов на ринок щоб відремонтувати бензопилку, біля ринку зустрів дружину, яка вчинила сварку, та сказала, що не пустить його додому, а він їй відповів, що так само має право на квартиру, як і вона, оскільки в ній проживає та зареєстрований, за руки він її не хапав, нецензурними словами не лаяв, ніяким чином їй не погрожував, після цього він пішов по своїм справам а дружина по своїм. Більш того він купує продукти харчування та утримує свою дружину, тому винним себе не вважає, а конфлікти бувають в усіх сім`ях. Просив закрити провадження по справі, оскільки в його діях відсутній будь який злочин або правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 18.09.2021 біля центрального колгоспного ринку у провулку Цегельному вона зустріла свого чоловіка, у них почався словесний конфлікт, і чоловік їй сказав, що позрізає всі замки з дверей та поставить нові, вона злякалась, що не зможе попасти додому і викликала працівників поліції, але ніякого насильства між нею та чоловіком не було, був словесний конфлікт, які бувають у кожній родині, тому просить справи закрити, оскільки її чоловік відносно неї ніякого правопорушення не вчиняв.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 830344 від 18.09.2021 року, заяви та пояснення гр. ОСОБА_2 від 18.09.2021 випливає, що 18.09.2021 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вчиняла відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало в погрозах фізичної розправи та хапаннях її за руки.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 .. Конфлікт, що виник між подружжям 18.09.2021 року відбувся не вдома, а в людному місці, в провулку біля ринку і носить спільний характер, що як потерпіла ОСОБА_2 так і її чоловік ОСОБА_1 підтвердила зокрема своїми показаннями як під час складання протоколу так і в судовому засіданні. Доказів, того що в наслідок сварки, хтось із сторін постраждав більше, ніж інший, чи зазнав шкоди, суду не надано.

Враховуючи наведене, суду не надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, наведені у заяві ОСОБА_2 , що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та ст. 94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Приписами ст.62 Конституції України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки подані суду докази не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок про те, що у діях ОСОБА_1 є склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а суду не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення то суд дійшов до переконливих висновків про те, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП потрібно закрити у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247,251,252,280,283,284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.