Справа №443/1503/21
Провадження №3/443/694/21
ПОСТАНОВА

іменем України

18 жовтня 2021 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Подоляка Б.Р., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

12.09.2021 року о 01:45 год. на автомобільній дорозі між населеними пунктами м.Жидачів та смт.Гніздичів Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Subaru Legacy» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, що підтверджується тестом №2870 від 12.09.2021 року, результат огляду становить 0,76 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9 а ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Подоляк Б.Р. під час розгляду справи факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 заперечив з тих підстав, що відеозапис події, яка мала місце 12.09.2021 року є неналежним доказом, оскільки на такому відсутні реквізитів щодо дати та часу, такий було зроблено працівником поліції не спеціальним аудіо-відеозаписуючим пристроєм, а на мобільний телефон поліцейського, що є суттєвим порушенням інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026. Відтак, працівник поліції повинен був здійснювати огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння при двох свідках, чого зроблено не було, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Подоляка Б.Р., приходжу до наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААБ № 170015 від 12.09.2021 року;

-роздруківки тестування №2684 за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6810 Драгер Alkotest 6810 №2870 від 12.09.2021 року, результат огляду становить 0,76 ‰;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-зобов`занням від 12.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язується не керувати автомобілем марки «Subaru Legacy» державний номерний знак НОМЕР_1 до повного витверезіння;

-відеозаписом події на CD-диску, з якого видно, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобуз використанням технічного засобу Драгер Alkotest 6810, результат огляду становить 0,76 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився та не заперечив що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також не заперечував факту керування транспортним засобом.

Судом не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Що стосується доводів захисника про те, що відеозапис події, яка мала місце 12.09.2021 року, є неналежним доказом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ККУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У п.п 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис події був досліджений під час розгляду справи в присутності захисника Пущака Р.І., дає можливість повно відтворити події та встановити обставини, що підлягають доказуванню, поведінка особи, яка склала протокол була спрямована на виконання свого обов`язку щодо збирання доказів, і таке джерело доказів, як показання технічного засобу, що має функції відеозапису, передбачено статтею 251 КУпАП.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, який є безперервним і можливий для відтворення, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №170015 від 12.09.2021 року у встановленому законом порядку, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі, оскільки на даному відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, захисником ОСОБА_1 адвокатом Подоляк Б.Р. під час розгляду справи не заперечувався факт проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, яке мало місце 12.09.2021 року, а тому відсутність реквізитів щодо дати та часу не спростовує самого факту події.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн..

Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.І. Сливка