3/758/7340/21 Категорія 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Кітов О. В. , Крім цього, суд критично оцінює пояснення сторін конфлікту, які є суперечливими за змістом та взаємовиключними.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №457298 від 29.08.2021 р., ОСОБА_1 , 29.08.2021 року близько 05 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинила сварку з матір`ю ОСОБА_2 , під час якої вдарила рукою по голові, чим завдала фізичного болю, чим вчинила домашнє насильство фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила, що з вересня 2020 р. вона проживала з матір`ю, рідним братом та сестрою. Останнім часом мати ображала та принижувала її через спілкування з батьком та родичами по батьковій лінії. 29.08.2021 р. близько 07 год. мати почала її будити, ображати нецензурною лайкою, тягнути за волосся, виганяти з квартири, в результаті чого ОСОБА_1 була змушена піти на вулицю та повідомити до поліції про факт домашнього насильства. Однак, працівники поліції, які прибули на виклик, почали здійснювати психологічний тиск, залякували складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї у випадку незгоди забрати заяву. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно матері - ОСОБА_2 та постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021 її було визнано винуватою за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства фізичного характеру, що виразилося в тому, що ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_2 рукою по голові.

Однак, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинила ОСОБА_2 фізичне насильство, ознаки якого передбачені п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд критично оцінює пояснення сторін конфлікту, які є суперечливими за змістом та взаємовиключними.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в матеріалах справи немає.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності щодо неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Олександр КІТОВ