Справа № 222/603/21
Провадження № 3/222/365/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Володарського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152407 складений 03.05.2021 року поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області сержантом поліції Тосхопоран Ю.В., згідно якого ОСОБА_1 03.05.2021 року о 02-40 год. по вул. Шкільна в с. Тополине Маріупольського (Нікольського) району Донецької області, керував автомобілем AUDI 80, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Маросін М.О. під час розгляду справи пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній дійсно 03.05.2021 року о 02-40 год. знаходився за кермом і керував автомобілем AUDI 80, державний номер НОМЕР_1 по вул. Шкільна в с. Тополине з ознаками алкогольного сп`яніння, і після його зупинки відмовився від проходження медичного огляду. Матеріали справи взагалі не містять доказів керування ОСОБА_1 03.05.2021 року якимось транспортним засобом. Так, працівники поліції, в момент руху за кермом будь-якого автомобіля ОСОБА_1 03.05.2021 року о 02-40 год. не зупиняли, відеофіксацію в момент руху автомобіля під керуванням останнього не проводили. Факт знаходження ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння за кермом транспортного засобу не зафіксований за допомогою відео- чи фото зйомки. Тобто, матеріалами справи не підтверджена об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом при обставинах викладених в протоколі. Також, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 саме 03.02.2021 року не відмовлявся проходити медичний огляд. Крім того,

свідок ОСОБА_2 не міг бачити близько 02-40 год. факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він був запрошений коли ОСОБА_1 за кермом ніякого автомобілю не знаходився. Таким чином, дані докази є неналежними доказами по справі та не підтверджують склад адмінправопорушення з боку ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Письмові пояснення самого ОСОБА_1 взагалі не стосуються обставин викладених у протоколі щодо суті правопорушення та не містять визнання ним вини у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення має вагомі протиріччя у зв`язку з чим не має доказової сили по справі. Так, зокрема, протокол був складений 03.05.2021 року о 05-00 год. щодо обставин, які мали місто (згідно фабули протоколу) 03.05.2021 року о 02-40 год., а саме керування в стані сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, що зафіксована на відео о 05-44 год. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що робили працівники поліції до появи свідків о 05-44 год. в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про що також надав письмові заперечення на протокол.

В останнє судове засідання захисник не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та справу розглянути у його відсутність.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 03.05.2021 року приблизно о 05-00 год. він разом зі своїм сином ОСОБА_3 їхали на рибалку. На трасі їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками при складанні на ОСОБА_4 адміністративного протоколу. На той час ОСОБА_4 сидів в патрульному автомобілі, факт керування останнім транспортним засобом він не бачив. Інших обставин він не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 03.05.2021 року приблизно о 06-00 год. він разом зі своїм батьком ОСОБА_2 їхали на рибалку. На трасі біля повороту на с. Тополине їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками при складанні на ОСОБА_4 адміністративного протоколу. В його присутності ОСОБА_1 , який знаходився в патрульному автомобілі, запропонували продути алкотестер «Драгер», на що останній відмовився. Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_1 пропонували проїхати в медзаклад. Також, автомобіль ОСОБА_1 та те, що останній ним керував він не бачив.

Розглянувши письмові заперечення на протокол та письмову заяву захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, відеозапис та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Також відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення саме п. 2.5 ПДР України (відмова водія транспортного засобу від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), проте, як встановлено, останнім не визнається факт керування транспортним засобом, тобто ту обставину, що він є водієм транспортного засобу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 03.05.2021 року о 02-40 год. по вул. Шкільна в с. Тополине Маріупольського району Донецької

області, автомобілем AUDI 80, державний номер НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що останні не бачили, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто є водієм.

Також, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Між тим слід зазначити, що суд не бере до уваги, як доказ у справі, доданий до протоколу відеозапис, так як він є неналежним та недопустимим доказом, оскільки як вбачається з наявних файлів, відеозапис події датовано 03.05.2021 року о 05-44 год., тоді як протокол складено 03.05.2021 року о 05-00 год., тобто за часом раніше ніж здійснено сам відеозапис.

Таким чином, в матеріалах справи відсутня інформація, що доданий до матеріалів справи відеозапис отриманий у спосіб та порядок, який передбачений вищевказаною Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі, транспортним засобом матеріали справи не містять, а тому факту порушення останнім саме п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, що належні та допустимі докази, якими підтверджується, що ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі, був саме водієм транспортного засобу і як водій відмовився від огляду на стан сп`яніння, відсутні, а надані докази є недопустимими та не підтверджують обставин правопорушення викладених в протоколі, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 ПДР України відмова водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння) в зв`язку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 247, 254, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець