Провадження № 3/756/7037/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №376498, від 09.09.2021 гр. ОСОБА_1 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що ОСОБА_1 не цікавиться його станом здоров`я, не забезпечує харчуванням та не допомагає матеріально. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КпАП України.

До вказаного протоколу додано: рапорт від 09.09.2021 де зазначено про факт складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , рапорт від 09.09.2021 відповідно до якого повідомляється, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, рапорт від 09.09.2021 про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень в усній або письмовій формі щодо складеного відносно нього протоколу за ч.1 ст.184 КУпАП, пояснення ОСОБА_1 від 09.09.2021 про відмову від дачі пояснень, пояснення ОСОБА_3 від 03.09.2021, 09.09.2021 та від 31.08.2021, пояснення ОСОБА_4 від 06.09.2021, копії фото від 25.07.2021, скріншоти переписки, копії паспортних даних ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 та копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), у судове засідання не з`явився. 18.10.2021 направив на електронну адресу суду клопотання про долучення доказів по справі, в тому числі аудіозапис процесу складання адміністративних матеріалів, а також просив викликати у засідання суду працівників поліції. Однак, враховуючи строки розгляду справи, визначені ст. 38 КУпАП, а також те, що матеріали справи містять позицію вказаних осіб, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.Крім того, 20.10.2021 направив на електронну пошту суду пояснення, в яких зазначив наступне. Вказує на безпідставність складання протоколу та недоведеність обставин. ОСОБА_1 зазначив, що у протоколі відсутні письмові докази, не опитані свідки, аудіофайли та відеозаписи. Вказує, що при складанні протоколу уповноваженими особами, було допущено процесуальні порушення при його складанні, тому протокол є сумнівним і може трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також зазначається, що він у повній мірі виконує батьківські обов`язки, які полягають окрім матеріального забезпечення ОСОБА_2 , регулярним фінансовим забезпеченням (аліменти, придбання ліків, продуктів харчування для дитини), духовному розвитку у дусі поваги до нашого суспільства. Просить визнати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складеним безпідставно та закрити провадження по справі за відсутністю складу в його діях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 цього Кодексу).

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені ст. 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Вищевказані положення КУпАП та Інструкція № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Тобто, у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), тобто обов`язковий процесуальний документ, який займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а вказані в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення повинні підтверджуватись зібраними уповноваженою на те особою доказами.

Відповідно до положень ст. 184 КУпАП може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 вказаної норми КупАП в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція зазначеної норми права має описово-бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, в разі кваліфікації дій порушника за ст. 184 КУпАП, повинно бути зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник.

З огляду на викладене, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Отже, неналежне виховання, виходячи з зазначених положень , може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» та Сімейним кодексом України як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини.

Проте у протоколі серії ВАБ №376498, від 09.09.2021, не зазначено, в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

Крім того, дослідивши усі докази у їх сукупності, наявні в матеріалах справи судом не встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 як зазначалося в протоколі.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенні до свого малолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, статтями 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Ткач М.М.