Справа №: 148/1857/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.126 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

02.10.2021 о 00:15 год. ОСОБА_1 в м. Тульчині, по вул. Леонтовича керував мопедом "Volkswagen" д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та законний представник (батько) ОСОБА_2 вину визнали, але надали суду пояснення, що ОСОБА_1 допустив адміністративне правопорушення оскільки діяв в стані крайної необхідності так ОСОБА_2 (батько) працює в лікарні і з 01.10.2021 по 02.10.2021 заступив в лікарню на чергування. ОСОБА_1 перебував дома разомз матір`ю, пізно ввечері матері стало погано, вона випила ліки, але краще їй не ставало. Він зателефонував батькові і скзав, що мамі погано, батько сказав бігом взяти машину і їхати до нього в лікарню він надасть ліки для мами, що він зробив і був зупинений працівниками поліції.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2), встановлено, що своїми діями порушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.2 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП - у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, приходжу до висновку, що до нього слід застосувати захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП.

Згідно ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу, як попередження.

Оглянувши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у вчиненому, є неповнолітньою особою та не має самостійного заробітку вважаю, що до нього у відповідності до ст. 24-1 КУпАП слід застосувати такий захід впливу як попередження.

Оскільки до ОСОБА_1 застосовано захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, а не адміністративне стягнення, тому з нього не підлягає стягненню судовий збір .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 24-1, 126 ч. 2, 283, 287, 289 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч. 2 КУпАП та застосувати до нього такий засіб впливу як попередження.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: