Справа № 183/5845/21
№ 3/183/2517/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу реагування Патрульної поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

14.08.2021 року о 20 годині 40 хвилин по вул. Робочій, 31 в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи моторолером «Power Sped», без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Порушення скоїв двічі протягом року.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Крім того, останній достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; письмових пояснень самого ОСОБА_1 , викладених в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він їхав на скутері після того, як випив літр пива; карток обліку адміністративних правопорушень, відповідно до яких ОСОБА_1 28.10.2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та 31.05.2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння; письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 14.08.2021 року вони були свідками того, як водій моторолера «Power Sped», ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої, однак від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився; розписки ОСОБА_4 про те, що він отримав від працівників поліції моторолер, та зобов`язується не передавати його ОСОБА_1 протягом доби.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги ОСОБА_1 як водієм були порушені, останній відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що за ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Суд вважає за недоцільне призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, оскільки останній офіційно не працює, не має підтверджених джерел доходу, доказів того, що ОСОБА_1 сплатив штрафи, накладені на нього попередніми постановами суду за вчинення адміністративних правопорушень, суду не надано. Такі відомості у суду відсутні. Тож, на переконання суду, цей вид стягнення в розумінні вимог ст. 23 КУпАП, не відповідатиме меті адміністративного стягнення.

За перелічених фактичних обставин, з урахуванням також того, що раніше застосовані до ОСОБА_1 штрафи не виявилися дієвими та не змогли запобігти вчиненню останнім нового адміністративного правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, є застосування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як конфіскація транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, суд, з урахуванням положень ст. 29 КУпАП, дійшов висновку про неможливість застосувати до порушника даного виду стягнення, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що транспортний засіб моторолер «Power Sped», який є знаряддям вчинення адміністративного правопорушення, належить на приватної власності ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Початок строку відбування ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту рахувати з дня його затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий