Справа № 444/1283/20 Головуючий у 1 інстанції: Зелізко Р.Й.
Провадження № 33/811/1228/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Станька Юрія Петровича, в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку апеляційного оскарження постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2020 року,

встановив :

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2020 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

ОСОБА_2 визнано винуватив у тому, що 30.04.2020 року о 18 год. 05 хв. в селі Добросин, вул. Учительська, буд. № 30, Жовківського району Львівської області керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження експертизи на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову судді представник - адвокат Станько Ю.П. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 .

Перевіривши апеляційну скаргу та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказане вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями глави 24 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а згідно 4.2 цієї норми Закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 17.06.2020 року, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 26 червня 2020 року.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови адвокат покликається лише на дату отримання ОСОБА_2 копії постанови 23.07.2021. Однак з матеріалів справи вбачається, що слухання справи в суді першої інстанції відбулося за участі ОСОБА_2 , який давав пояснення по суті справи, вину визнав, був присутній на проголошення остаточного рішення та йому було роз`яснено право на оскарження. Крім того адвокатом Станько Ю.П. 01.07.2020 було подано заяву на ознайомлення з матеріалами справи і цього ж дня ознайомився з ними, про що свідчить розписка.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката Станька Ю.П. подана в інтересах ОСОБА_2 з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, причини пропуску строку не є поважними, а тому з урахуванням зазначеного вище вважаю, що є всі підстави для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постанова:

Відмовити адвокату Станько Юрію Петровичу у поновленні строку апеляційного оскарження постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2020 року стосовно ОСОБА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена