КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/5015/21
№ апеляційного провадження: 33/824/4179/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Мороза Віктора Павловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно протоколу, 01 червня 2021 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у штовханнях та образах потерпілої нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На дану постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Мороз В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилався на те, що при розгляді даної справи суддею першої інстанції було допущено істотне порушенням норм закону, а саме: ст.ст. 252, 280 КУпАП.

Зазначено, умисел ОСОБА_1 був направлений не на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а саме на позбавлення її житла за вчинені нею дії, які ОСОБА_1 вважав неприйнятними.

Вказано, що «протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується» суперечить документу «протокол про адміністративне правопорушення серії АА 058739», оскільки у першому випадку ОСОБА_2 стверджує, що відносно неї не було застосовано жодного насильства, в той час як у другому випадку - стверджується протилежне.

Також, з невідомих причин, суд першої інстанції прийняв у повному обсязі покази ОСОБА_3 (яка є матір`ю ОСОБА_2 ), проте повністю відхилив покази ОСОБА_4 (яка є матір`ю ОСОБА_1 ), вказавши, що вони спрямовані на «уникнення її сином відповідальності за вчинене правопорушення».

Крім того, посилався на те, що уся документація, яка міститься у матеріалах справи є такою, що суперечить одна одній (протокол про адміністративне правопорушення, оцінка ризиків, заява про правопорушення, яке готується). В свою чергу, свідки у справі (матері сторін) є зацікавленими особами, відтак, їхні покази не можуть бути визнані як достовірні. Інші особи, які були допитані як свідки (поліцейські) - не були присутні під час подій, які відбувались 01 червня 2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неповним (обрізаним) та не дає можливості достовірно встановити, що саме говорила потерпіла та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Мороз В.П., просили апеляційну скаргу задовольнити, потерпіла ОСОБА_2 , заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції підтримала.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів та з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин, майнового стану, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.06.2021 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в яких вона підтвердила факт виникнення конфлікту й застосування щодо неї чоловіком ОСОБА_1 фізичного та психологічного насильства, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 2,4,6,8).

Під час апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б доводили, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону та неправильно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 280 КУпАП, спростовуються безпосередньо самим протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 та іншими зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Інші доводи не приймаються до уваги, оскільки спростовані наявними у справі доказами.

А відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, оскільки під час розгляду справи були ретельно перевірені всі докази в їх сукупності, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Мороза Віктора Павловича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар