справа № 939/1257/21
головуючий у суді І інстанції Стасенко Г.В.
провадження № 33/824/4595/2021
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Паламарчука Сергія Володимировича на постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 30 травня 2021 року о 05 годині 10 хвилин на 61 км автодороги М-07 «Київ-Ковель» у Бучанському районі Київської області ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Peugeot 206», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та в медичному закладі відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Паламарчук С.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі пунктів 1, 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповнотою з`ясування обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції, на порушення вимог статті 254 КУпАП, не повернув матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 для належного оформлення з підстав, які зазначені у відповідному клопотанні сторони захисту, яке знаходиться у матеріалах справи.

ОСОБА_1 не вживала алкогольних напоїв та не відмовлялася від проходження медичного огляду, а наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, посилаючись на те, що є особою з інвалідністю, вживає ліки, у зв`язку з чим має підвищену кислотність, тому прилад «Драгер» не міг би належно оцінити її стан. Працівниками поліції на вимогу ОСОБА_1 не наданий сертифікат на повірку технічного приладу «Драгер». З наданих відеозаписів не вбачається, що працівник поліції вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Відеозйомка не проводилася безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Одночасно представником ОСОБА_1 - адвокатом Паламарчуком С.В. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження указаної постанови, яке обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова ані ним, ані ОСОБА_1 до моменту подачі апеляційної скарги не отримана, а її копія роздрукована з Державного реєстру судових рішень 28 вересня 2021 року.

Вирішуючи указане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено 21 вересня 2021 року.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги на постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року, у розумінні частини 2 статті 294 КУпАП, було 01 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга датована 01 жовтня 2021 року та направлена за допомогою електронної пошти, однак відповідно до акта, складеного Бородянським районним судом Київської області, приблизно з 15 години 10 хвилин 04 жовтня 2021 року по 11 годину 20 хвилин 06 жовтня 2021 року в суді був відсутній інтернет-зв`язок.

Аналогічна апеляційна скарга додатково направлена адвокатом Паламарчуком С.В. за допомогою поштового зв`язку 08 жовтня 2021 року.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Паламарчук С.В. - у судове засідання не з`явилися, про місце, день і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, наявною у матеріалах справи, про причини не явки апеляційний суд не повідомили.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я;

письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30 травня 2021 року про те, що ОСОБА_1 відмовилася пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці та в найближчому закладі охорони здоров`я;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння із відміткою про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

розписку ОСОБА_4 від 30 травня 2021 року, в якій він зобов`язувався доставити автомобіль марки «Peugeot 206», номерний знак НОМЕР_1 , до місця стоянки та не допускати до керування ОСОБА_1 до повного її витверезіння;

рапорт.

В апеляційній скарзі адвокат Паламарчук С.В. зазначив про те, що ОСОБА_1 наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, однак такий довід повністю спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я (05 година 10 хвилин 30 травня 2021 року), а потім ще раз у присутності двох свідків (05 година 17 хвилин 30 травня 2021 року).

Також, з наявних у матеріалах справи відеофайлів вбачається, що ОСОБА_1 повідомила працівнику поліції про те, що вживала алкогольні напої, але за день до її зупинки працівниками поліції, крім того вона постійно приймає лікарські засоби, а тому завжди себе так поводить.

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не просила працівників надати сертифікат на повірку технічного засобу «Драгер», а про це просив її пасажир, який не має процесуального статусу у вказаній справі.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки на наявному CD-диску наявні 5 відеофайлів, на яких окремо безперервно зафіксовані події зупинки автомобіля ОСОБА_1 , у зв`язку з його несправністю, та перевірки її документів; спілкування щодо пропозиції працівників поліції про проходження огляду для визначення стану сп`яніння; залучення двох свідків; спілкування та повторна пропозиція про проходження огляду для визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків; процедура складання протоколу.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції статті 254 КУпАП, у зв`язку з ненаправленням матеріалів для належного оформлення до управління патрульної поліції, оскільки у протоколі не конкретизовано місце вчинення правопорушення та неправильно зазначено прізвище особи, відносно якої такий складений, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час складення протоколу ОСОБА_1 не повідомила працівникам поліції про зміну свого прізвища, а також місцем вчинення правопорушення є 61 км автодороги М-07 «Київ-Ковель», що знаходиться поза межами населеного пункту, на території Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області, що відноситься до загальновідомої інформації.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Паламарчуку Сергію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Паламарчука Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова