Справа № 369/4217/21
Провадження № 3/369/3406/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.10.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Липявки І. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

26 березня 2021 року о 01:55 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Audi A6», днз НОМЕР_2 , по вул. Рідна, 44 в с. Забуччя Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального газоаналізатору «Drager» та в закладі охорони здоров`я.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 2.5 не визнав та пояснив, що не керував автомобілем «Audi A6», днз НОМЕР_2 , а лише перебував в ньому в якості пасажира тому і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, стверджував, що водієм даного транспортного засобу був громадянин ОСОБА_2 . Пояснив, що того дня дійсно вживав пиво, надав працівникам поліції власні документи та особисті дані так як працівники поліції погрожували йому, що заберуть автомобіль на штраф майданчик, а автомобіль перебуває на іноземній реєстрації і зареєстрований на невідомого їм власника.

Захисник Липявка І. О. в інтересах водія ОСОБА_1 в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував тим, що його довіритель не керував транспортним засобом «Audi A6», днз НОМЕР_2 тобто, не виконував функції водія, перебував в автомобілі в якості пасажира, чекаючи на власника транспортного засобу. Таким чином, відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діянні ОСОБА_1 . В підтвердження цих обставин просив суд допитати в якості свідка ОСОБА_2 , який того дня був присутній при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та є власником автомобіля «Audi A6», днз НОМЕР_2 , при цьому надав до суду його письмові пояснення.

Дане клопотання захисника Липявки І. О. задоволено в повному обсязі та проведено допит ОСОБА_2 в якості свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що того дня він керував автомобілем «Audi A6», днз НОМЕР_2 , їхав зі своїм товаришем, колегою ОСОБА_1 , який був у автомобілі в якості пасажира, їхали з роботи та по дорозі заїхали до замовника послуг. В цей час ОСОБА_1 дійсно пив пиво, так як дорога була погана ОСОБА_2 залишив автомобіль з ОСОБА_1 , на узбіччі та до замовника пішов пішки. До автомобіля повернувся, коли працівники поліції вже складали протокол про адміністративне правопорушення та його пояснення не брали до уваги.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під відеозапис підтвердив, що автомобіль «Audi A6», днз НОМЕР_2 , є його. Пояснив, що їхав додому в Рівненську область. Надав працівникам поліції свої документи та диктував свої анкетні дані. Підтвердив, що пару годин назад вжив 0.5 пива, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місця за допомогою спеціального газоаналізатору «Drager» та в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Працівниками поліції водію було роз`яснено наслідки його відмови від проходження такого огляду та вилучено посвідчення водія.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи його захисника Липявки І. О., заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 328050 від 26 березня 2021 року, письмовим направленням до закладу охорони здоров`я ЦРЛ м. Буча для проходження огляду на стан сп`яніння, письмовим зобов`язанням ОСОБА_2 , про доставлення транспортного засобу «Audi A6», днз НОМЕР_2 , за місцем проживання водія ОСОБА_1 та не передавати його власнику до повного витрезвіння, рапортом інспектора БПП в. с. Чайки УПП в Київській області, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 328050 від 26 березня 2021 року, складеним у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, при цьому будь-яких зауважень він не висловив, підписав його, отримав копію протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся на огляд 26 березня 2021 року о 02:10 год.

Разом з тим, з рапорту поліцейського БПП в. с. Чайки УПП в Київській області, вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу АП «Комета 351», 26 березня 2021 року близько 01:55 год. з адресою вул. Рідна, 44 в с. Забуччя Бучанського району Київської області, було зупинено транспортний засіб «Audi A6», днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм даного транспортного засобу ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Після чого, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Внаслідок чого на водія було складено протокол серії ДПР18 № 328050 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення ним п. 2.5 ПДР України, дану подію відзнято на нагрудну камеру патрульного ZM 0347, посвідчення водія вилучено та видано тимчасове, водія ОСОБА_1 відсторонено від керування, транспортний засіб «Audi A6», днз НОМЕР_2 , передано під розписку.

З письмового зобов`язання ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом. Громадянин ОСОБА_2 зобов`язався доставити автомобіль «Audi A6», днз НОМЕР_2 , за адресою: вул. Перемоги, 22, с. Рокитне, Рокитнівський район, Рівненська область, та протягом доби не допускати його до керувати транспортним засобом.

Крім того, з інформації, що міститься на DVD диску, а саме відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 свідомо на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Поряд з цим, з відео та протоколу ДПР18 № 328050 вбачається, що водій ОСОБА_1 жодним чином не висловив заперечень з приводу того, що він не є водієм транспортного засобу «Audi A6», днз НОМЕР_2 та не керував ним, а навпаки надав пояснення з цього приводу.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_2 , з тих підстав, що він перебуває у дружніх відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, твердження захисника Липявки І. О. про не керування його довірителем ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi A6», днз НОМЕР_2 , та тим самим відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при дослідженні всіх наявних у справі доказів в цілому не знаходять свого підтвердження.

Враховуючи наведене вище, вказане в протоколі діяння ОСОБА_1 містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні захисником Липявкою І. О., ні водієм ОСОБА_1 суду не надано.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Зважаючи на вище викладене, суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних в обґрунтування зазначених ним обставин суду не надано та розцінюється, як спосіб уникнення останнім від відповідальності.

Таким чином, клопотання захисника Липявки І. О. є таким, що задоволенню не підлягає, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до кола осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 328050 від 26 березня 2021 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак