Справа № 583/3483/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, що проживає в АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1, 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 30.08.2021 року о 23.30 годині знаходячись в м. Охтирка на вул. Незалежності, 2, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП .

Крім того ОСОБА_1 , 31.08.2021 року о 02.00 годині знаходячись в м. Охтирка на вул. Сумській, 12, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, повторно притягається за дане правопорушення на протязі року, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є розписка, про причини неявки не повідомив.

Стосовно 1 епізоду факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30.08.2021 року серії ДПР18 №173277, відеозаписом події на якому зафіксовано, що водій відмовився від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі. У суду немає підстав ставити під сумнів дані докази, таких доказів суду не надано.

Стосовно 2 епізоду, диспозиція ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає "повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті".

Повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою ст.130 КУпАП).

У п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. зазначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною другою статті 128, частиною другою статті 130КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

В цей же час, протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №173336 не містить посилання на повторне вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Тому, суть правопорушення у протоколі належним чином не сформульована.

Крім того, до матеріалів справи не додано постанови суду, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протягом року.

Зазначені обставини унеможливлюють кваліфікацію дій ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тим більш, якщо у протоколі про адміністративне правопорушення про повторність взагалі не вказано.

Таким чином, не зважаючи на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є неправильною, оскільки на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

З викладених вище мотивів вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №173336 щодо подій, що мали місце 31.08.2021 року о 02.00 годині є неналежним доказом вчинення правопорушення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки кваліфікуюча ознака повторності не підтверджена належними та допустимими доказами.

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно довідки інформація щодо видачі посвідчення водію ОСОБА_1 відсутня.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Щодо 1 епізоду, суд з урахуванням всіх обставин справи дійшов висновку, що наявні підстави для застосування стягнення у вигляді накладення штрафу без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАПУ з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в прибуток держави, без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко