Провадження №: 3/752/7548/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

21.05.2021 року о 13 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Жилянська 72, керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним правопорушення, пояснив, що його зупинили за керування без використання ременя безпеки. Пізніше під час спілкування працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Вважає таку пропозицію незаконною та безпідставною, оскільки жодних ознак сп`яніння в нього не було. Він відмовився їхати до лікаря нарколога, оскільки не вважав за потрібне тому що не перебував в стані сп`яніння та в авто сидів пасажир, а він таксує.

Захисник Федоров Д.С., враховуючи, що викликані працівники поліції не з`являлись в судове засідання для дачі пояснень, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі. Не прибуття працівників поліції до суду, як він вважає, позбавило можливості сторону захисту безпосередньо допитати їх в судовому засіданні та з`ясувати обставини, чи дійсно були достатні підстави та наявність необхідних ознак для проходження огляду на стан сп`яніння.

Додатково захисник мотивував своє клопотання про закриття провадження тим, що відеозапис, який наданий в додаток до протоколу не є безперервним, як того вимагає закон, а тому він не може бути належним та допустимим доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того захисник надав суду ряд документів, які характеризують ОСОБА_1 виключно позитивно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, доводи адвоката щодо закриття провадження по справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з наступного. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданого суду в додаток до протоколу, працівники поліції зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , повідомили йому причину зупинки. Під час спілкування ОСОБА_1 показав поліцейському посвідчення колишнього працівника поліції.

В подальшому поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки під час спілкування з ним, виявив в нього ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 в свою чергу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, на підставі чого і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не враховує та не бере до уваги твердження захисника в частині того, що відеозапис не є належним та недопустимим доказом. Відеозапис зроблено на нагрудну камеру поліцейського яка має серійний номер, як того вимагає закон. З відеозапису чітко вбачається факт керування автомобілем, що не оспорюються водієм, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 сам не заперечував факт відмови від проходження огляду, чим фактично підтвердив порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

В сукупності вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 219996, від 21.05.2021 року, який на момент розгляду в суді не скасовано та не визнано дії працівника поліції по його складанню незаконними, також вина ОСОБА_1 підтверджується його поясненнями, наданими в судовому засіданні та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який було досліджено в судовому засіданні.

За результатами розгляду протоколу суд прийшов до висновку, що наданих в додаток до протоколу доказів, а також встановлених в судовому засіданні обставин, достатньо для прийняття рішення при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.