Справа пр. № 3/756/7804/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю:
секретаря судового засідання - Колесник А.В.,
прокурора - Куцолабського Б.О.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Броди Бродівського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працює директором товариства з обмеженою відповідальністю НВП Технокластер, звинуваченого у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 540, складений 01 жовтня 2021 року старшим оперуповноваженим в ОВС 6 відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Геращенком В.С. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП.
ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, на посаді начальника радіотехнічної служби озброєння логістики Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції, наступного року після припинення такої діяльності, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є повністю доведеною.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив, що несвоєчасне подання ним декларації зумовлене неправильним розумінням Закону України Про запобігання корупції, зокрема він вважав, що належним виконанням вимог антикорупційного законодавства буде подання ним перед звільненням щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Наказом Начальника Генерального Штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03 лютого 2020 року № 60 капітана 1 рангу ОСОБА_1 було звільнено з військової служби на підставі пп. к п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.
За приписами пп. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, військові посадові особи Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України Про запобігання корупції та є суб`єктом декларування.
За приписами абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а і в п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно з пп. 3 п. 5 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб`єкти декларування подають декларації відповідно до ст. 45 Закону з додержанням таких вимог. Декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а,в п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 особою, які припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 13 лютого 2020 року, а тому до 00 год 00 хв 01 квітня 2021 року він зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік.
Проте усупереч зазначеним положенням законодавства у термін до 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупціїдекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік. Така декларація була подана ОСОБА_1 лише 01 червня 2021 року.
Ч. 1 ст. 1726 КУпАП встановлено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції визначено, що корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За правилами ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Склад правопорушення за ч. 1 ст. 1726 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія умисне несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин.
При цьому суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення за своїми суб`єктивними властивостями діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідків. Вина це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.
Умисел це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.
Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Судом не встановлено поважних причин, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання ОСОБА_1 після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік.
Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції, пп. 3 п. 5 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин своєчасно не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупціїдекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік. Указані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2021 року № 540, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копією витягу з наказу Начальника Генерального Штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13 червня 2018 року № 307, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 лютого 2020 року № 30, копією витягу з наказу Начальника Генерального Штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03 лютого 2020 року № 60, роздруківкою з веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції з інформацією з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції щодо послідовності дій ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.
Ч. 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є 01 квітня 2021 року, а днем виявлення 13 липня 2021 року, позаяк цього дня 7 управлінням Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України складено повідомлення про виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.
З урахуванням наведених обставин суд вважає, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП не закінчився.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щирому розкаянні, його майновий стан. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире розкаяння останнього у вчиненому. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає необхідне застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850,00 грн.
Керуючись ст. ст. 1, 3, 45 Закону України Про запобігання корупції, ст. ст. 33, ч. 1 ст. 1726 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, за яким накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.
Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили

Суддя Т.В. Андрейчук