3/758/6929/21 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністратвине правопорушення серії ААБ №299836 від 18.08.2021 ОСОБА_1 23 липня 2021 року о 15 год. 35 хвилин, в м. Києві по вул. Волоська, 43/33 керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, не дотрималась безпечного бокового інтервалу до нерухомого автомобіля «Сіат», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та скоїла наїзд на нього, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 13.1, 2.3Б ПДР України.

Відповідно до протоколу про адміністратвине правопорушення серії ААБ №299835 від 18.08.2021 ОСОБА_1 23 липня 2021 року о 15 год. 35 хвилин, в м. Києві по вул. Волоська, 43/33 керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишила, чим порушила вимоги п 2.10 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у інкримінованому правопорушенні заперечила. Вважає, що з її боку не було порушення правил дорожнього руху, з місця події вона не їхала, а припаркувавши автомобіль - пішла додому, оскільки не виявила на своєму автомобілі жодних пошкоджень, що підтвердили працівники поліції за результатами огляду авто. Водночас, зазначила, що на автомобілі «Сіат» пошкодження достатньо вагомі, що є неможливим за відсутності пошкоджень на її авто.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, однак вказані у протоколах обставини не підтвердились в судовому засіданні.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом з тим, матеріалами справи не доведено факт пошкодження транспортного засобу безпосередньо ОСОБА_1 , оскільки на схемі місця ДТП відображено наявні ушкодження лише на автомобілі «Сіат».

Крім цього, з протоколу огляду транспортного засобу від 18.08.2021 року, здійсненого працівниками поліції на автомобілі «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виявлено жодних ушкоджень.

Письмові пояснення водія «Сіат» ОСОБА_2 є протилежними із поясненнями, наданими в судовому засіданні водієм ОСОБА_1 , а тому суд оцінює їх критично.

Таким чином, матеріалами справи не доведено факт пошкодження транспортного засобу «Сіат» саме внаслідок наїзду на нього транспортного засобу «Форд» під керуванням ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, оскільки достатніх підстав вважати, що нею було допущено порушення вимог п.13.1, 2.3.б ПДР України, судом не встановлено, а тому всі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті, для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Так як судом не встановлено факту причетності ОСОБА_1 до ДТП, у останньої також не вбачається умислу на вчинення дій, пов`язаних із залишенням місця ДТП, тобто ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення..

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: Леся БУДЗАН