Провадження № 3/727/151/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2021 року до суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15 грудня 2021 року о 13 год. 29 хв. в м.Чернівці на перехресті вулиць Головна-Проспект Незалежності, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги заборонювального (жовтого) сигналу світлофора, не зупинився у встановленому місці, при виїзді на перехрестя, не забезпечив безпеку дорожнього руху, а також не виконав вимогу дорожньої розмітки - поворот ліворуч, чим порушив вимоги п.п.16.4, 8.7.3ґ ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому порушення не визнав та вказав, що 15.12.2020 року, приблизно о 13:20 год. він керував власним транспортним засобом марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався з вулиці Проспект Незалежності в сторону вулиці Ясська через перехрестя. Виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора. Під час закінчення маневру у його транспортний засіб в`їхав інший транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», після чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. При цьому, вказав суду, що в його транспортному засобі перебував один пасажир ОСОБА_2 , пояснення якого наявні в справі, його автомобіль був справний. Вказав, що іншого учасника ДТП до моменту події він не бачив взагалі, оскільки зіткнення прийшлось на праву частину його автомобіля. З цих підстав у нього відсутній гальмівний шлях. Вказав, що в результаті зіткнення його автомобіль отримав механічні ушкодження. Вважав, що відсутня його вина при здійсненні цього ДТП. Просив закрити провадження по справі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно у вказаний в протоколі день та час керував автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 . Він рухався по вулиці Головній. На перехресті дочекався зеленого сигналу світлофора та почав рух. Коли починав рух, то подивився по сторонам та пересвідчився, що зі сторони вулиці Проспект Незалежності усі автомобілі зупинились на червоний сигнал світлофора, а тому почав проїзд перехрестя. Зненацька з лівого боку виїхав автомобіль марки «Ford Mondeo», який рухався прямо з Проспекту Незалежності на червоний сигнал світлофора у лівому ряду, з якого можна повертати тільки вліво. Він побачив цей автомобіль десь за три секунди до зіткнення і відразу почав гальмувати, однак не встиг зупинити свій транспортний засіб та відбулось зіткнення, в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вказав суду, що його автомобіль до моменту ДТП перебував у технічно справному стані, а саме був новим. Вважає, що правила дорожнього руху ним не порушувалось. Вказав, що на його думку, саме водій ОСОБА_1 винен у вчиненні ДТП.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 дослідивши відеозапис який доданий до матеріалів справи, а також дослідивши висновки експертів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими процесуальними документами і зокрема висновком експерта.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022092 від 15.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в вину порушення вимог п.п.16.4, 8.7.3ґ ПДР України (а.с.1).

Так, згідно п.16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно до п.8.7.3ґ сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому суд враховує, що згідно п.1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно переглянутого судом відеозапису, що долучений до матеріалів адміністративної справи, судом не встановлено порушення п.8.7.3ґ ПДР ОСОБА_1 (а.с.13, 19).

Порушення ОСОБА_1 п.п.16.4, 8.7.3ґ ПДР Україниспростовується висновком експерта №СЕ-19/126-21/856/-ІТ від 30.03.2021 року, відповідно до якого дії водія автомобіля марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідали вимогам пунктів 8.7.3 (а) та 16.8 ПДР. Згідно вказаного висновку експерта, встановити експертним шляхом відповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам горизонтальної дорожньої розмітки не виявилось можливим.

Крім цього, згідно висновку експерта, водій автомобіля марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , був позбавлений можливості своїми одноосібними діями уникнути зіткнення.

Вказане підтверджується дослідженим судом відеозаписом, відповідно до якого видимість водія автомобіля марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , була обмежена у зв`язку з тим, що паралельно автомобілю ОСОБА_1 рухався інший автомобіль, який своїми габаритами обмежував видимість з права.

При цьому, відповідно до вказаного висновку експерта, невідповідність дій водія автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог пункту 16.5 ПДР перебуває в причинному зв`язку із настанням даної пригоди (а.с.31-37).

Крім цього, за клопотання адвоката Бошелюк Ю.М., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці було призначено повторну авто технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено ряд запитань.

Висновком експерта № 89/21-29 від 22.09.2021 року, встановлено, що у даній дорожній обстановці водію автомобіля марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 необхідно було діяти у відповідності до вимог п.8.7.3ґ та дорожньої розмітки 1.18 (при наявності дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» або 5.18 «напрямок руху по смузі», то і вимог зазначеного дорожнього знаку). Водію автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці необхідно було дотримуватись вимог п.8.7.3 (а) і п.16.5 ПДР, а в умовах раптового виникнення небезпеки для руху діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

При цьому, як вбачається із вказаного висновку, питання щодо наявності у діях водія автомобіля «Toyota Land Cruiser», ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України, які б могли перебувати у причинному зв`язку із настанням даної події ДТП у межах даного висновку не вирішувалось.

Так як відповідно до існуючих методик під час зіткнення транспортних засобів для встановлення причинного зв`язку між діями водія автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_1 та настання ДТП необхідна оцінка дій водія автомобіля «Toyota Land Cruiser», ОСОБА_3 щодо їх відповідності вимогам ПДР України, то дане питання судовим експертом в межах даного висновку також не вирішувалось.

Враховуючи вищевикладене, встановити обставини порушення ОСОБА_1 п.п.16.4, 8.7.3ґ ПДР України, що ставляться останньому в вину та вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, судом не вбачається можливим, оскільки суду не надано належних доказів, що б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями останнього та настанням даної дорожньо-транспортної події.

Як наслідок, жодним доказом, що міститься в матеріалах справи, зокрема і зазначеними висновками експертів, не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП, що в свою чергу виключає доведеність його вини у скоєнні ДТП та відповідно не може слугувати підставою для притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, щодо права на справедливий розгляд справи, з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (зокрема, «Lutz v. Germany», § 182; «Schmautzer v. Austria», «Malige v.France»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України. Тобто, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022092 від 15.12.2020 року відносно ОСОБА_1 , схему місця ДТП, письмові пояснення, відеозапису з місця події, висновки експертів а також заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: