Провадження № 3/756/5827/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Києві щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - не повідомлено,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136596 від 16.06.2021 року ОСОБА_1 16.06.2021 року о 16 годин 55 хвилин рухаючись в м. Києві по вул. Богатирській, 26А, керував автомобілем марки «Peugeot 3008», державний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР перебував при цьому у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився на місці в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest-6820», прилад ARJL-0265, тест № 2942, який видав результат - 2,52 ‰.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності та провадження у справі закрити. Відповідно до ст. 268 КУпАП справу можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення, з огляду і на те, що раніше справа до розгляду призначалася вже двічі та двічі відкладалася на підставі заяв ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, встановлено наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. На цьому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а.

Так, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків; висновком експерта; речовими доказами; показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріали справи, які надійшли до суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складаються з: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136596 від 16.06.2021 року, де відсутнє пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; тесту № 2942 від 16.06.2021 ОСОБА_1 щодо стану алкогольного сп`яніння, який містить результат 2, 52 проміле; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складного інспектором УПП у м. Києві ДПП роти № 2 батальйону № 3 старшим лейтенантом поліції Мостовим Олександром Миколайовичем та не підписаний останнім; розписка ОСОБА_2 від 16.06.2021 про взяття ним під керування автомобілю «Peugeot 3008», державний номер НОМЕР_1 ; DVD-R диску з чотирма відеофайлами фіксації на камери нагрудних відео реєстраторів АА-00654 та АА-00570 (відеозапису, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху).

Під час відтворення в залі судового засідання відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, виявлено, що відеозапис містить грубу нецензурну лайку працівників поліції. Вказаний відеозапис Управління патрульної поліції в м. Києві направило до суду як документ (доказ) відповідно до ст. 251 КУпАП, який має бути судом досліджений та оцінений згідно ст. 252 КУпАП.

Застосовуючи аналогію закону слід констатувати, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 99 КПК України передбачено, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

В той же час нецензурна лексика в поданих до суду документах може бути підставою для залишення їх без розгляду. Відповідне положення міститься у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20.

Верховний Суд зазначив, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

В той же час і ст. 1 КУпАП передбачає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя дійшов до висновку, що відеозаписи, надіслані до суду Управлінням патрульної поліції в м. Києві у даній справі, є проявом неповаги до суду та до інших учасників справи з боку працівників поліції, а тому не тільки має мати наслідок у виді відповідальності, передбаченої законом (ст. 129 Конституції та ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), а й як наслідок, документ, який містить нецензурну лексику, суддя визнає недопустимим доказом, а тому не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Крім того, зазначені відеозаписи взагалі не містять зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції під час керування транспортним засобом.

Відомості, які містяться в акті від 16.06.2021 огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному інспектором УПП у м. Києві ДПП роти № 2 батальйону № 3 старшим лейтенантом поліції Мостовим Олександром Миколайовичем, суддя також визнає недопустимим доказом, а тому не має права допустити відомості, що містяться в акті, як докази, оскільки вказаний акт не підписаний посадовою особою, яка вказана в ньому як така, що його склала.

За своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини скоєння цього адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом не знайшли свого підтвердження в суді під час розгляду справи.

На думку судді сукупність доказів у справі, яка залишилася, є недостатньою для визнання ОСОБА_1 винним саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому свідки правопорушення відсутні.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 130 ч.1, 245, 251, 252, 247 п. 1, 280-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.П. Шестаковська