КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Сидоренко Я.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, 24.05.2021 року приблизно о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Jac HFC 1020К» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пушкіна, 2 в селі Лука, Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, який відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2021 року та закрити стосовно нього провадження в справі або змінити оскаржувану постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, призначивши йому лише адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам.

При цьому апелянт зазначає, що викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами, оскільки наявний у справі відеозапис з нагрудної камери поліцейського не доводить факту керування ним транспортним засобом, а тому у працівників поліції не було підстав для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, під час розгляду даної справи суддя не досліджував показання свідків та не встановлював відповідності їх змісту обставинам, викладеним поліцейським у розписці про передачу транспортного засобу третій особі, а також судом не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього ( ОСОБА_1 ) складений з грубим порушенням норм чинного законодавства і при його складанні йому не були роз`ясненні процесуальні права та обов`язки.

Також апелянт вказує, що коли до нього підійшли працівники поліції, його автомобіль знаходився на узбіччі та не рухався і в матеріалах справи відсутні докази, що поліцейські зупинили його під час керування транспортним засобом.

Крім цього, звертає увагу, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), поліцейськими не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і не залучено свідків, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не відображено анкетних даних свідків, а вручена йому копія цього протоколу не відповідає оригіналу. Також, поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом і не передавали його автомобіль ОСОБА_2 для доставки за місцем реєстрації. Після складання протоколу поліцейські виписали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, повернули ключі від автомобіля, після чого він самостійно направився додому за кермом свого автомобіля, що є доказом того, що він не перебував у стані сп`яніння.

Також апелянт зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в повному обсязі передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення ним вимог ПДР України, а на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи, не зафіксовано залучення свідків для здійснення його огляду, не зафіксовано факт складання протоколу про адміністративне правопорушення та вручення йому копії цього протоколу, а також факт передачі йому ключів від автомобіля та його самостійного від`їзду з місця події.

Крім того, апелянт просить врахувати, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим і поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище, оскільки на його утриманні перебувають жінка та матір, а місце його роботи знаходиться на відстані 38 км від місця проживання, що вимагає постійного користування автомобілем.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сидоренко Я.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.05.2021 року серії ДПР18 №326577 (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; даними направлення на огляд водія транспортного засобу до Боярської ЦРЛ з метою виявлення стану сп`яніння від 24.05.2021 року (а.с. 2), в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені у водія ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу; даними рапорту інспектора патрульної поліції БПП в с. Чайки УПП у Київській області В. Лебединця щодо обставин вчинення водієм ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушенням (а.с. 4); розпискою гр. ОСОБА_2 (а.с. 3), який зобов`язався доставити автомобіль «Jac HFC 1020К» д.н.з. НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 5), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, з тих підстав, що поліцейськими не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що він не вживає алкогольні та наркотичні речовини і коли до нього під`їхали працівники поліції він перебував у тверезому стані, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення (а.с. 1), ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також надана можливість викласти у відповідній графі протоколу свої пояснення по суті правопорушення.

Крім того, апеляційний суд відмічає, що отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок знати вимоги правила дорожнього руху, а тому його посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що працівники поліції не роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки згідно положень пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника під час апеляційного розгляду про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До того ж, аналогічні доводи вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на пояснення самого ОСОБА_1 , який зазначив, що сам приїхав на автомобілі «Jac HFC 1020К» д.н.з. НОМЕР_1 в село Лука та сидів на водійському сидінні.

Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 5), який був переглянутий в судовому засіданні апеляційного суду, поліцейський пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, пославшись на наявність у нього ознак такого стану, однак останній відповів, що відмовляється від проходження огляду, оскільки відпрацював на роботі 5 змін підряд, а тому поспішає додому, при цьому не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Апеляційні посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що під час його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, є безпідставними, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише у разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 5), на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №369/7124/21; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження №33/824/3585/2021

Головуючий у І інстанції - Хрипун С.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.