Справа №461/6525/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1,5 ст. 121 та ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2021 року, о 15 год. 04 хв., в м. Львові, на перехресті вулиць І. Франка та Кн. Романа, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio без посвідчення водія, не маючи права керувати даним транспортним засобом.

Крім того, 31 липня 2021 року, о 15 год. 04 хв., в м. Львові, на перехресті вулиць І. Франка та Кн. Романа, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio без застебнутого мотошлема.

Крім того, 31 липня 2021 року, о 15 год. 04 хв., в м. Львові, на перехресті вулиць І. Франка та Кн. Романа, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio без передбачених конструкцією дзеркал заднього виду.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені під час складання протоколу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративні правопорушення вчинено однією особою, суд вважає за необхідне матеріали справи № 461/6525/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі номер № 461/6525/21 (провадження № 3/461/3213/21), оскільки їх спільний розгляд сприятиме, всебічному, об`єктивному дослідженні обставин справи та постановленню законного рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, а його вина підтверджується зібраними у справі даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ № 264895 від 31 липня 2021 року, ОБ №158288 від 31 липня 2021 року, та ОБ №158287 від 31 липня 2021 року.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

При визначені виду і розміру стягнення враховуються характер скоєного правопорушення, особистість правопорушника, який є неповнолітнім, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП. Обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття та вчинення правопорушення неповнолітнім. Обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника в розумінні ст. 35 КУпАП відсутні. Відтак, суд вважає за необхідне, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 захід впливу згідно ст.ст.13,24-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Дані адміністративні правопорушення згідно ч.2 ст.13 КУпАП, хоча відносяться до переліку тих, на підставі, яких неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах, однак, враховуючи характер вчинених правопорушень та особу правопорушника, який щиро розкаюється у вчиненому, суд приходить до висновку, що останньому слід визначити покарання з числа регламентованих ст. 24-1 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Керуючись ст. ст. 221, 280, 283-284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1,5 ст. 121 та ч.3 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього заходи впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через суд першої інстанції.

Суддя Л.Д. Фролова