Справа № 724/1871/21
Провадження № 3/724/846/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Єфтеньєв О.Г. розглянувши справу відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Київ Автошлях», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 224480 від 17.09.2021 року, ОСОБА_1 , 17.09.2021 року о 12:00 год. на трасі Н-03, 310 км., керуючи т/з. марки АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки і щоб уникнути зіткнення із іншим т/з Mersedes Benz, із невідомим державним номерним знаком, різко змінивши напрямок руху, що призвело до перекидання т/з. і його механічного пошкодження, чим своїми діями порушив вимоги п. 10.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що в результаті виїзду транспортного засобу Mersedes Benz на проїжджу частину дороги, йому була створена перешкода в русі і він був змушений різко змінити напрямок руху вправо для уникнення зіткнення із вказаним транспортним засобом, в результаті чого у нього лопнуло колесо та автомобіль перекинувся.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із наданого відеозапису з відео реєстратора автомобіля ОСОБА_1 - АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що він рухається транспортним засобом по правій смузі руху, доїжджаючи до АЗС, яка розташована по лівій стороні від нього, із АЗС на його смугу руху виїхав у попутному йому напрямку руху транспортний засіб Mersedes Benz. В результаті вказаних дій водія транспортного засобу Mersedes Benz, водій ОСОБА_1 змушений був різко змінити напрямок руху вправо з метою уникнення зіткнення із вказаним транспортним засобом.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Також, згідно п. 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Таким чином, судом встановлено, що водій транспортного засобу Mersedes Benz, при виїзді з АЗС на проїжджу частину дороги не надав дорогу транспортному засобу АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він виїхав, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змусив водія транспортного засобу АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 різко змінити напрямок руху, який намагався уникнути зіткнення.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Доказів порушення безпечної швидкості руху водієм ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 224480 від 17.09.2021 року не надано.

Крім цього, пунктом 1.3 ПДР України встановлено, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім цього, п. 1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже в результаті оцінки зазначених обставин у сукупності, судом встановлено, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобілів Mersedes Benz та АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , перший створив небезпеку для другого, оскільки виїхав на смугу руху другого та мав більше можливостей уникнути зіткнення, пропустивши автомобіль АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 перед здійсненням маневру, проте цього не зробив. Водій автомобіля Mersedes Benz розпочав і продовжував маневрувати автомобілем, не переконавшись у безпечності руху як на початку здійснення маневру так і під час руху.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як доказів порушення ним вимог п. 10.1, 12.1 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того судді не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв