Справа 362/4099/21
Провадження 3/362/1752/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов відДержавної податкової служби України Головного Управління ДПС у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП

встановив:

23.07.2021 о 13:10 год. у АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 порушила порядок ведення розрахунків, що призвело до порушення п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме при продажі горілки «Чиста сльоза» 0,25л. та пачки сигарет «Марвел Ультра синій» не застосувала реєстратор розрахункових операцій та не видала відповідного розрахункового документу, порушила порядок ведення обліку товарів (відсутні супровідні документи на алкогольні напої та тютюнові вироби),чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пиличенко О.О заперечив факт вини ОСОБА_1 та подав письмові пояснення по даній справі, де просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на ряд процесуальних порушень при складанні вказаного протоколу: їй не роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, її права, передбачені ст. 268 КУпАП, відмовлено у наданні правової допомоги при складанні протоколу, відсутні свідки при його оформленні та не здійснювалася відеофіксація цієї події. Крім того, особа, яка складала протокол, не встановила особу ОСОБА_1 , не долучивши до матеріалів цієї справи копію її паспорта, відсутні документи, що вказують що саме ОСОБА_1 здійснила продаж цього товару, у протоколі немає відомостей на яку суму продано товар і кому саме і там відсутні зауваження ОСОБА_1 , а також зазначено, що вона відмовилась від підпису протоколу, хоча це неправдива інформація, їй не надано примірник протоколу. Також вказав на порушення особою, яка складала протокол, ст. 254 КУпАП щодо строку складання цього документа. Також долучив ряд письмових документів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , суд встановив таке.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 і 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 155 КУпАП передбачено порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Бланкетною нормою, на яку міститься посилання у вищезазначеному протоколі порушення п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР

Так п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює заборону проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

П. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює обов`язок надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

П. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює обов`язок вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: фактичними даними, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення 3467-10-36-07-07 від 29.07.2021, даними копії акту фактичної перевірки № 12627/10/36/07/ НОМЕР_1 від 29.07.20121, даними копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.07.2021, даними копії переліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 29.07.2021, даним копії чеку № 166, 192 від 23.07.2021.

Стосовно посилань захисника щодо порушення ст. 254 КУПАП, а саме строків складання протоколу, то суд констатує, що відповідно до даних акта (довідки) Головного управління ДПС у Київській області фактичної перевірки її початок датований 13:10 год. 23.07.20212, а завершення - 14:50 год. 29.07.2021, тобто протокол складений після закінчення перевірки в межах законодавчо встановлених строків.

Щодо відсутності підписів та роз`яснення передбачених ст. 63 Конституції України прав ОСОБА_1 то суд зауважує, що у вказаному протоколі містяться відомості, що остання відмовилася його підписувати, водночас з вказаною статтею Конституції України ознайомлена. Такі відомості наявні і у акті № 6040/10-36-07 від 29.07.2021.

Також суд не бере до уваги твердження адвоката щодо не встановлення особи ОСОБА_1 , оскільки у протоколі наявні дані її паспорта громадянина України, а інформація щодо реєстрації її особи як суб`єкта підприємницької діяльності є загальнодоступною і відкритою.

Також суд зауважує, що ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 23.07.2021 зазначила, що дійсно при продажі горілки і цигарок не видала фіскальний чек через те, що не встигла зареєструвати фіскальний реєстратор, який уже придбала. Всі недоліки зобов`язалася усунути. Це вказує, що саме вона здійснила продаж цієї продукції.

Щодо відсутності у протоколі вартості проданого товару, свідків події і її відеофіксації, то суд констатує, що імперативної норми щодо обов`язкової участі свідків при складані даного протоколу та ведення відеофіксації законом непередбачено, а також у протоколі відсутня графа для зазначення вартості проданої продукції.

Суд зауважує, що формальні порушення при складанні цього протоколу не вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу цього адміністративного правопорушення, а посилання на них адвоката свідчать лише про «правовий пуризм».

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, клопотання та заперечення захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини та приходить до переконання про застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.155-1 КУпАП у виді штрафу.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко