П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Литви, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративного стягнення за ст. 156 ч. 2 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №511700 від 13.09.2021 вбачається, що 15.08.2021 приблизно о 18 год. 26 хв. в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 допустив вихід своєї собаки за межі домоволодіння, внаслідок чого собака вкусив гр. ОСОБА_2 за праву грудь та ліве стегно, заподіявши шкоду її здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що має собаку, та 15.08.2021 приблизно о 18 год. 26 хв. не перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не бачив як його собака напала на гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП настає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

Диспозиція норми ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, або ж рішень органів місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про захист тварин віджорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до статті 22 вказаного Закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Крім того, з метою забезпечення гуманного ставлення до тварин, додержання порядку та чистоти, запобігання виникненню та поширенню зооантропонозних інфекцій серед людей місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування затверджують правила утримання тварин у домашніх умовах.

Таким чином, закон пов`язує виникнення певних обов`язків щодо утримання тварини (собаки) насамперед із її власником.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №511700 від 13.09.2021, рапорт, письмові пояснення та заява ОСОБА_2 від 15.08.2021, згідно з якими перебуваючи в АДРЕСА_2 , на ОСОБА_2 напала собака, а саме нанесла останній тілесні ушкодження: рвані рани, укус спини, садини руки і ноги, синяк на грудях.

Суддя зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено назву нормативно-правового акта, який порушено діями ОСОБА_1 . Також, матеріали справи не містять відомостей про ознаки тварини, яка скоїла напад, за якими дана тварина має бути ідентифікована (окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети), та не зазначено, чи наявна її реєстрація; до протоколу не додано: реєстраційні документи про належність тварини особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Крім того, необхідною умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КпАП, є спричинення шкоди здоров`ю людини. Проте, до протоколу не долучено жодного документа (зокрема, медичної документації) чи інших належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння ОСОБА_2 шкоди здоров`ю у зв`язку з укусом собакою.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що вказані недоліки матеріалів справи не дозволяють повністю встановити об`єктивну сторону правопорушення та суб`єкта правопорушення, і також унеможливлюють застосування додаткового стягнення у виді конфіскації тварини за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 154 ч. 2, 221, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна