Справа № 339/289/21 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Болехів Суддя Болехівського міського сууд Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 419003 від 24 серпня 2021 року вбачається, що 24 серпня 2021 року о 21 год 50 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім"ї: обзивав нецензурними словами, штовхав.
В судове засідання ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з"явилися втретє, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаному у протоколі (а.с. 10,11, 14, 15, 18, 19).
При цьому, суд бере до уваги той факт, вказаним особам було достеменно відомо про складення відносно них вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2021 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що свідчить їх підписи (а.с.1).
Окрім того, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 , їх неявка, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 24 серпня 2021 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме обзивав нецензурними словами, штовхав, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Однак, матеріали свідчать, що вказані дії були вчинені ОСОБА_1 не до його співжительки, як про це зазначено в протоколі, а щодо її дочки.
Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції Дранчук В.Д., з якого вбачається, що 24 серпня 2021 року о 23 год. 18 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що співмешканець мами вчинив сварку з нею.
Прибувши на місце події, відібрано заяву і пояснення в заявниці ОСОБА_2 , яка просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та складено протокол. Заявниця в заяві вказує, що співмешканець її матері ОСОБА_1 ображав нецензурними словами, штовхав ї (а.с.3-4).
На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 , з якої вбачається, що 24 серпня 2021 року знаходилася за місцем свого проживання, близько 09 год. 50 хв. до будинку прийшов співжитель матері ОСОБА_1 в п`яному стані та став випивати з її матір`ю ОСОБА_4 . Після чого він ображав її нецензурною лайкою, штовхав (а.с.5).
Окрім того, в протоколі не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно дочки спіжительки, а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.
Суб`єктом даного правопорушення може бути особа, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.
Визначення поняття членів сім`ї, зокрема, міститься в Законі України Про попередження насильства в сім`ї, за яким члени сім`ї це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.
Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Між тим, в адміністративних матеріалах немає жодного доказу в підтвердження існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сімейних відносин в юридичному значенні.
Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено об`єктивну сторону вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема не вказано жодної кваліфікуючої ознаки, що передбачені у диспозиції статті, що ставиться йому у провину.
Натомість вказано, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, проте така кваліфікуюча ознака домашнього насильства у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП відсутня.
При цьому, конфліктна ситуація, яка виникла між ОСОБА_2 та дочкою його спіжительки ОСОБА_1 (а не співжительки, як це зазначено в протоколі) за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ? не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов?язковою ознакою об?єктивної строни даного проступку, а самі самі по собі висловлювання нецензурною лайкою можуть бути доказами як мінімум двох ознак психологічного насильства, як от погрози чи образи, проте жодна із цих кваліфікуючих ознак домашнього насильства, що передбачені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, не ставиться у провину ОСОБА_1 .
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що має доводитися в суді, а не судом.
Формулюючи обвинувачення щодо особи, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 24 серпня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Викладені обставини в даній справі свідчать про те, що працівником Національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 173-2, ст. 247, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.