КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3614/2021 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бойко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Шевченко О.В., перевіривши матеріали справи №33/824/3614/2021 про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевченко О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 листопада 2020 року о 02 год 59 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Академіка Заболотного, 164 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння(нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Шевченко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити, обґрунтовуючи тим, що, ОСОБА_1 , не заперечуючи факт зупинки транспортного засобу під його керуванням, поліцейськими за порушення ним правил ПДР України (перетин подвійної суцільної смуги), стверджує, що поліцейськими взагалі не ставилося питання чи наявні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», а тому і не було факту відмови від проходження такого огляду. В його присутності не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.5 ПДР України.

Водночас апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду яктакий, що пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 не знав і не міг знати про складений на його ім`я адміністративний протокол, оскільки адміністративні матеріали містять судову повістку, що повернулася з відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою на підтвердження того, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, час проведення судового засідання, та відповідно про прийняте судове рішення щодо нього. Лише після отримання листа від Управління патрулної поліції у місті Києві, в якому йшлося про необхідність здати посвідчення водія за рішенням суду, дізнався про існування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику Шевченко О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року, оскільки матеріали справи не містять даних на спростування обставин, вказаних апелянтом, а наведені ним обставини є таким, що об`єктивно унеможливили оскарження судового рішення у передбачений законом строк.

Заслухавши пояснення захисника Шевченко О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 128345 від 29 листопада 2020 року о 03 год 18 хв ОСОБА_1 о 02 год 59 хв керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Академіка Заболотного, 164 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку з хворобою, на підтвердження чого захисник долучила відповідну довідку. Захисник Шевченко О.В. підтвердила, що ОСОБА_1 не був обізнаний про складання щодо нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не було на місці події, а тому факт його відмови від проходження огляду вказані свідки жодним чином не мали можливості підтвердити; до суду першої інстанції їх не викликали, їхні анкетні дані містять неправдиву інформацію, зокрема як місце проживання вказана адреса, де відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня будь-яка житлова нерухомість.

До суду першої інстанції ОСОБА_1 не викликали, а тому він не міг надати пояснення з приводу складеного протоколу.

Крім того, у адміністративних матеріалах наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який очевидно містить дані щодо іншої особи, а не особи ОСОБА_1 .

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в адміністративних матеріалах відсутні беззаперечні докази на спростовування версії захисника Шевченко О.В. щодо фактичних обставин, а саме: після зупинення транспортного засобу під його керуванням за порушення ПДР України (перетин подвійної суцільної смуги), працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд і протокол було складено у його відсутніть. Отже, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідженими у суді доказами «поза розумним сумнівом» не доведено. Суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив фактичні обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 05 липня 2021року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Сітайло О.М.