Справа № 133/2039/21
Провадження № 33/801/741/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Кузьмінського Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Також посилається, що він не може бути одночасно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 265 КзпП України та ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Кузьмінський Ю.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Кузьмінського Ю.В., з`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ВН 4183/1350/АВ/П/ПТ від 23.06.2021, який є одним із доказів у справі, при проведенні 16.06.2021 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог у сфері праці було встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») здійснив допуск трьох працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена протоколом про адміністративне правопорушення № ВН 4183/1350/АВ/П/ПТ від 23.06.2021 (а.с. 3-4), актом позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог у сфері праці від 23.06.2021 (а.с. 5-9), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.06.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.06.2021 (а.с. 10-13) та попередженням про відповідальність за порушення законодавства про працю № ВН 4183/1350/АВ/П/П106 (а.с. 54).

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами. Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, який порушив ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, допустив працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Вказане підтверджується протоколом, який складено на підставі акту позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог у сфері праці.

Наведені у протоколі обставини також підтверджуються письмовими поясненнями осіб, які зазначили, що проходила стажування у скаржника. Тобто, підтвердили факт їх неофіційного працевлаштування ФОП ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, в поясненнях ОСОБА_1 власноручно зазначив, що «на момент здійснення контролю у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проходили стажування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які трудовий договір не оформляли» (а.с. 13).

Відтак, факт допуску працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин підтверджено особисто скаржником.

Однак, в апеляційний скарзі ОСОБА_1 категорично заперечує проходження стажування будь-яких осіб, адже до 16.06.2021 кафе-бар не працював та вказує, на те, що даних осіб не знає, які нібито проходили стажування, так як вони мали прийти на співбесіду тільки 16.06.2021 та можливе подальше працевлаштування.

Дані доводи скаржника різниця з його позицією в поясненнях.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позиція скаржника з приводу заперечення ним факту щодо допуску трьох працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин, є намаганням уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Скаржник на момент складання протоколу головним інспектором праці Управління держпраці у Вінницькій області не спростував порушення, які встановлені ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 КУпАП, та не заперечував дану обставину, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, так як ОСОБА_1 не дотримався вимог КЗпП України, порушив вимоги, встановлені щодо оформлення працівників до роботи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

З таким висновком суду погоджується і суддя апеляційної інстанції, так як вказане порушення скаржником знайшло своє підтвердження під час розгляду справи судом першої інстанції і не було спростоване під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом відхилено клопотання про виклик свідків у наступне судове засідання, є необґрунтованими, оскільки не спростовують факту допуску скаржником працівників до роботи без оформлення трудового договору. Крім того, суд першої інстанції на вимогу скаржника викликав свідків, які не з`явились в судове засідання з невідомих суду причин.

Доводи скаржника про те, що попередження, як фінансова санкція за порушення трудового законодавства, вже була застосована, тому скаржник не може нести відповідальність за це правопорушення згідно норм КУпАП, оскільки це буде подвійною відповідальністю, також не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції надав обґрунтовану відповідь на дану обставину. З чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що скаржник притягувався до відповідальності за ст. 265 КЗпП України за порушення трудового законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відтак доводи скаржника апеляційної скарги про відсутність вини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки доказів, які б спростовували його вину, до апеляційного суду не надано.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі, суддя вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко