П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Писанець Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли зі східного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Поступель Ратнівський район Волинська область, громадянина України, молодшого сержанта, оператора радіолокаційної станції окремого радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ДНК №2/2440 від 29.08.2021 року встановлено, що 27.08.2021 року, о 20.00 години, під час профілактичної перевірки особового складу посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражений запах алкоголю з ротової порожнини, на території базового табору військової частини НОМЕР_3 , в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою провину не визнає в повному обсязі, у зв`язку з тим, що 27.08.2021 року він був тверезий, але стосовно нього було складено адміністративний протокол за ст. 172-20 ч.3 КУпАП, пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння йому запропоновано не було. Просив провести медичний клінічний огляд в наркодиспансері, але його прохання було проігноровано. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах дії особливого періоду.

При цьому, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини від 1950 року», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, порядок проходження огляду на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 27.08.2021 року, о 20.00 години, під час профілактичної перевірки особового складу посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражений запах алкоголю з ротової порожнини, на території базового табору військової частини НОМЕР_3 .

При цьому, до матеріалів провадження додано акт №300 та висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.08.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від медичного обстеження, але зазначено, що результат огляду стан алкогольного сп`яніння, як саме встановлено результат сп`яніння ОСОБА_1 не зазначено. Огляд проведено лікарем (фельдшер) ОСОБА_2 .

З свідоцтва про право на проведення перед рейсових (після рейсових) медичних оглядів водіїв транспортних засобів вбачається, що лікар ОСОБА_2 має право на проведення перед рейсових (після рейсових) медичних оглядів водіїв транспортних засобів.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати неналежним та недопустимим, як доказ, акт та висновок медичного огляду, оскільки лікар, який проводив огляд, має право лише на проведення перед рейсових (після рейсових) медичних оглядів водіїв транспортних засобів.

Згідно пояснень ОСОБА_1 на його вимогу проведення клінічного медичного обстеження щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, його не було направлено.

З долученого до матеріалів провадження акту фіксації відмови від 27.08.2021 року вбачається, що складено відносно ОСОБА_1 , тобто стосовно іншої особи.

Відомості щодо направлення ОСОБА_1 до медичної установи, яка уповноважена та має дозвіл на проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та висновок медичного огляду, який судом визнано неналежним та недопустимим доказом, не можуть бути доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Уповноваженою особою на складання відповідного протоколу не надано суду інших належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити або спростувати вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

Отже, встановити чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не є можливим за відсутністю такої інформації у матеріалах провадження, у зв`язку із чим, суд не вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та висновок медичного огляду, який судом визнано неналежним та недопустимим доказом не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення вказаної вище норми з матеріалів адміністративної справи неможливо встановити дату виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Натомість, правопорушення виявлено 27.08.2021 року, а протокол складено 29.08.2021 року.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.32 ст.172-20 КУпАП, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. ст. 172-20, 221, 283, 284 КУпАП,

постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Волноваський районний суд Донецької області.

Суддя Н.В.Писанець