Номер провадження: 33/813/986/21
Номер справи місцевого суду: 504/1457/21
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Кібалова О.В. на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер за інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2021 року, о 16 годині 45 хвилин за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Першотравневе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager» та в медичній установі відмовився під відеофіксацію.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_2 зазначив, що судом першої інстанції не допитано інших свідків події, яких більше восьми та які підтверджують, що ОСОБА_1 не вживає алкогольних напоїв, оскільки готується до хірургічної операції.

Представник вважає, що суд першої інстанції надав невірну оцінку показанням співробітників патрульної поліції, які безпідставно переслідували ОСОБА_1 до подвір`я його власного будинку та чинили на останнього психологічний тиск.

Також представник звернув увагу на те, що з відеозаписів події убачається, що співробітники патрульної поліції рухались за транспортним засобом ОСОБА_1 без увімкнених спеціальних звукових та зовнішніх світлових приладів. Крім того з вказаного відеозапису не можливо встановити факт того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки у подвір`ї будинку ОСОБА_1 перебував вже біля транспортного засобу, а не за кермом та намагався витягнути ключ з замку запалювання транспортного засобу.

Крім того зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

В провадження судді Толкаченка О.О. справа про адміністративне правопорушення надійшла 09 липня 2021 року.

Перше судове засідання по справі було призначено на 09 годину 30 хвилин 16 липня 2021 року, про що була належним чином сповіщена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Разом з тим у вказане судове засідання не з`явились ані ОСОБА_1 ані його представник за довіреністю Кібалов О.В.

Представник Кібалов О.В. 15 липня 2021 року надіслав заяву, в якій просив призупинити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою до моменту розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 , яка і предметом апеляційного розгляду по даній справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року, задоволена заява ОСОБА_2 про перенесення судового засідання на іншу дату та задоволена заява про видачу копії постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року.

В наступне судове засідання апеляційного суду призначене на 17 серпня 2021 року з`явився представник Кібалов О.В., який в судовому засіданні заявив клопотання про надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи також просив передати справу відносно ОСОБА_1 на розгляд до громадської організації.

Після цього 14 вересня 2021 року вже сам ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Толкаченка О.О. від розгляду даної справи. Доводи заяви про відвід обґрунтував тим, що суддя ОСОБА_3 прямо чи опосередковано заінтересований в розгляді справи на користь інспекторів патрульної поліції та в нього існують сумніви в неупередженості судді, оскільки суддя особисто по телефону спілкувався з інспекторами Управління патрульної поліції Бабаєвим С.А. та ОСОБА_4 та висловлював їм свою думку щодо законності оскаржуваного ОСОБА_5 судового рішення.

Вказана заява про відвід судді Толкаченка О.О. була передана на розгляду судді Одеського апеляційного суду Гірняк Л.А.

Постановою Одеського апеляційного судді від 05 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід було відмовлено, а матеріали справи повернуті судді-доповідачу Толкаченку О.О. для продовження апеляційного розгляду.

При цьому суддею Гірняк Л.А. було встановлено, що поліцейські з прізвищами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ніколи не проходили і не проходять службу в управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

В останнє судове засідання призначене на 08 жовтня 2021 року ані ОСОБА_1 ані його представник за довіреністю ОСОБА_2 не з`явились.

При цьому ОСОБА_2 в черговий раз звернувся з заявою про перенесення судового засідання.

Апеляційний суд вважає, що шляхом з`явлення безпідставного відводу, а також систематично не з`являючись в судові засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 свідомо зловживають своїми правами задля затягування апеляційного розгляду справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.35 рішення по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989 року, зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд за заявами представника ОСОБА_2 неодноразово відкладав судові засідання на інші дати.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перебуває на стадії апеляційного провадження вже майже 3 місяці.

Разом з тим, ч.4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника Кібалова О.В., оскільки вони свідомо зловживають своїми процесуальними правами і їх поведінка беззаперечно направлена на затягування апеляційного розгляду з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №443160, з фабули якого убачається, що 25 квітня 2021 року, о 16 годині 45 хвилин за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Першотравневе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв`язна річ). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився із застосуванням приладу «Drager» і в медичній установі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного протоколу, проте дослідивши зміст протоколу апеляційний суд дійшов висновку про те, що він повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у фабулі протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 не навів та взагалі відмовився від дачі будь-яких письмових пояснень.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується рапортом помічника чергового СРПП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, відповідно до якого 25 квітня 2021 року о 16 годині 37 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 25 квітня о 16 годині 35 хвилин за адресою: Лиманський район, с.Першотравневе, провулок Молодіжний на великій швидкості їздить автомобіль «Лада» номер НОМЕР_2 (не точно), ймовірно водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Під час відпрацювання повідомлення прибувши до с. Першотравневе під час патрулювання по вул. Вчительська біля будинку №10 був помічений автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , який на вимогу про зупинку не відреагував та заїхав до подвір`я за місцем мешкання. В подальшому водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі або на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», на що водій відмовився, після щодо був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відео-записі зафіксовано як спочатку поліцейські переслідують автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але водій вказаного автомобілю на вимогу поліцейських зупинитись не реагував. Після цього вказаний автомобіль заїхав у подвір`я і із за керма автомобілю вийшов водій ОСОБА_1 який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після нетривало спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував той факт, що трошки випив та виїхав на своєму автомобілі до магазину.

Після цього на вимогу поліцейських ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як за допомогою газоаналізатора «Drager» та і в закладі охорони здоров`я.

При цьому поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 про те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 25 квітня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 не з`явившись в останнє судове засідання апеляційного суду, не скористались правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того апеляційний суд визнає необґрунтованим клопотання представник Кібалова О.В. про передачу справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд до громадської організації, оскільки частиною 1 ст.21 КУпАП встановлена заборона на передачу на розгляд громадської організації або трудового колективу справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його представник Кібалов О.В. не з`явились в судове засідання та не обґрунтували подані клопотання про призначення експертизи та виклик свідків апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишити вказані клопотання без розгляду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про передачу справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на розгляд до громадської організації.

Апеляційну скаргу представника Кібалова О.В., який за довіреністю представляє інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О.Толкаченко