Справа № 946/7628/21
Провадження № 3/946/2332/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Сударикової М.Р., притягуваного ОСОБА_1 , захисника Міркуна С.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сєвєроморськ Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

09 вересня 2021 року о 13:15 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних вул. Дунайської (Щорса) з вул. Некрасова в м. Ізмаїл Одеської області, в порушення вимог підп. «б» п.2.3, п.п. 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), не був уважним та, рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Дунайська, перед зміною напрямку руху не переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не надав дорогу автомобілю «Ford Mondeo» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, а саме по вул. Некрасова, після чого в порушення п/п. «б» п. 9.2. ПДР перед поворотом ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, в результаті чого створив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим автомобіль «Ford Mondeo» здійснив наїзд на стовп та отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та пояснив, що 09.09.2021 р. він керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» у м. Ізмаїл, близько 13:15 год. він рухався по вул. Щорса (на даний час Дунайська) та здійснив поворот праворуч на головну дорогу вул.Некрасова. Перед цим він подивився ліворуч, але нікого не було, а вже коли повернув, то побачив позаду за 150 м. автомобіль сірого кольору, що рухався по вул. Некрасова. Після того як він повернув праворуч, то зупинився на перехресті для того, щоб повернути ліворуч з метою продовжити рух далі по вул. Щурса (Дунайська), при цьому він увімкнув лівий покажчик повороту та зупинився, щоб пропустити автомобіль, що рухався йому у зустрічному напрямку. Після цього він почув свист гальм та удар об стовп. При цьому він бачив, що у цього автомобіля сірого кольору був увімкнений лівий покажчик повороту, тобто, на його думку, водій цього автомобіля мав намір здійснити його обгін на перехресті. Автомобілі при цьому не контактували, а він взяв відео від водія автомобіля марки «Mercedes», що рухався по вул. Некрасова у зустрічному напрямку, якого він пропускав перед поворотом ліворуч. На його думку, потерпілий на своєму автомобілі рухався зі швидкістю 80 90 км/год.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1 , його винуватість у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу право-порушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2021р., ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11, підп. «б» п. 2.3 ПДР та, керуючи транспортним засобом на перехресті нерівнозначних вул. Некрасова та вул. Щорса в м. Ізмаїл Одеської області, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу «Ford Mondeo», який рухався по головній дорозі, у результаті чого створив аварійну ситуацію, яка призвела до наїзду автомобіля «Ford Mondeo» на стовп, від чого отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що 09.09.2020 р. він рухався на автомобілі марки «Ford Mondeo» 1993 р.в. сірого кольору по вул. Некрасова з боку дачних кооперативів у бік пр. Суворова в м. Ізмаїл, рухався зі швидкістю 60 62 км/год. Близько 13:30 год. максимум за 75 100 м. він побачив виїжджаючий автомобіль з вул. Щорса (на даний час Дунайська), при цьому він не бачив увімкнені покажчики повороту вказаного автомобіля ані праворуч, ані ліворуч, а тому він подумав, що вказаний автомобіль має намір рухатись далі по вул. Некрасова прямо, у зв`язку з чим він спочатку відразу зняв ногу з педалі газу. Але коли вказаний автомобіль почав призупинятися, то він відразу, перебуваючи вже в районі вул. Дунайської (звідки виїхав вказаний автомобіль), почав гальмувати, щоб уникнути з ним зіткнення. При цьому він мав намір проїхати між вказаним автомобілем та правим краєм проїжджої частини, але його автомобіль почало заносити та він, уникнувши зіткнення з іншим автомобілем, вилетів на тротуар та зіткнувся зі стовпом, від чого автомобіль отримав механічні ушкодження. При цьому автомобіль під його керуванням був повністю справним, а його занесло, оскільки він різко натиснув на гальма та, враховуючи старий вік автомобіля, останній не обладнаний системою ABS.

Обставини події підтверджується розташуванням автомобілів безпосередньо після зіткнення, зафіксованому на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), що підписана, у тому числі і притягуваним ОСОБА_1 , з якої вбачається розташування транспортних засобів на проїжджій частині, їх напрямок руху, обстановка перехрестя, наявність слідів від гальм безпосередньо на перехресті, а також розміщення дорожніх знаків, які вказують на те, що вул. Некрасова є головною дорогою по відношенню до вул. Дунайська, з якою пересікається. При цьому вул. Дунайська пересікається з вул. Некрасова не під прямим кутом, а прилягає до вул. Некрасова з обох боків у виді Т-образних перехресть. Зі схеми місця ДТП також вбачається, що автомобіль «Ford Mondeo» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження внаслідок зіткнення зі стовпом, а автомобіль «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 механічних пошкоджень не отримував.

Розташування транспортних засобів на проїжджій частині та механічні пошкодження автомобіля «Ford Mondeo», що зафіксовані у зазначеній схемі місця ДТП, також підтверджуються фотознімками та відеозаписами з технічних приладів, що мають функції фотозйомки і відеозапису, які використовувалися поліцейськими, що долучені протоколу про адміністративне правопорушення.

З даних під час судового розгляду стороною захисту відеозаписів з технічного приладу, що має функції відеозапису (з відеореєстратора), який використовується особою, керуючою у момент ДТП автомобілем «Mercedes», що рухався назустріч транспортним засобам притягуваного та потерпілого, також вбачаються обставини дорожньо-транспортної пригоди. Так, з даних вказаного відеозапису, що був переглянутий під час судового засідання, випливає, що на момент виїзду на перехрестя з вул. Дунайської на вул. Некрасова автомобіля «Mitsubishi Outlander» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 о 13:15:35 год. автомобіль «Ford Mondeo» сірого кольору рухався по вул. Некрасова ліворуч від автомобіля «Mitsubishi Outlander». При цьому він проглядався, отже притягуваний ОСОБА_1 не міг його не бачити та мав би його бачити у випадку належного виконання ним вимог підп. «б» п. 2.3 ПДР, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Тому суд не приймає до уваги та критично оцінює пояснення притягуваного ОСОБА_1 про те, що він перед поворотом праворуч не бачив автомобіль, оскільки вони повністю спростовуються даними вказаного відеозапису, з якого випливає, що притягуваний ОСОБА_1 не міг не бачити автомобіль сірого кольору. Це вказує на те, що ОСОБА_1 проявив неуважність, чим порушив вимоги зазначеного підп. «б» п. 2.3. ПДР.

Вказана неуважність, що була допущена ОСОБА_1 , позбавила його можливості також виконати і вимоги п. 16.11. ПДР, згідно якому на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, оскільки у притягуваного ОСОБА_1 була об`єктивна можливість бачити транспортний засіб під керуванням потерпілого, що наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі. Однак, притягуваний не дотримався вказаної імперативної вимоги п. 16.11. ПДР та виїхав на перехрещення, не надавши дорогу транспортному засобу під керуванням потерпілого.

З досліджених відеозаписів також вбачається те, що при виконанні маневру повороту праворуч та перед виконанням маневру повороту ліворуч на транспортному засобі «Mitsubishi Outlander» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 не були увімкнені покажчики поворотів у відповідних напрямках руху. Ці дані підтверджують пояснення потерпілого ОСОБА_2 та повністю спростовують пояснення притягуваного ОСОБА_1 про те, що останній включав покажчики поворотів при здійсненні ним відповідних маневрів. Це свідчить про те, що притягуваним ОСОБА_1 також було допущене порушення вимог і підп. «б» п. 9.2. ПДР, згідно яким водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Цими порушеннями притягуваний ОСОБА_1 фактично позбавив водія ОСОБА_2 своєчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки та вжити належних заходів щодо уникнення розвитку аварійної ситуації.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 здійснював зміну напрямку руху, повертаючи спочатку праворуч на головну дорогу, а потім відразу ліворуч, то він мав би також дотриматися вимог і п. 10.1. ПДР, згідно якому перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Але він цієї вимоги п. 10.1. ПДР також не дотримався, та не переконався, що така зміна його напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З досліджених відеозаписів також вбачається і те, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 виїхав на перехрестя о 13:15:35 год., о 13:15:41 год. прослуховується звук гальм, а о 13:15:44 год. чутно зіткнення транспортного засобу. Це свідчить про те, що водій ОСОБА_2 відповідно до підп. «б» п.2.3., п. 12.3. ПДР був уважним, стежив за дорожньою обстановкою, відповідно зреагував на її зміну та в умовах ситуації, що склалася, почав вживати заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яка раптово виникла по ходу його руху у виді автомобіля «Mitsubishi Outlander», який здійснював неодноразові маневри щодо зміни напрямку свого руху та почав зупинятися на проїжджій частині.

Враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 в порушення підп. «б» п. 2.3. ПДР спочатку проявив неуважність, в порушення п. 16.11. ПДР не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а згодом в порушення підп. «б» п. 9.2. ПДР не увімкнув відповідний покажчик повороту, в порушення п. 10.1. ПДР не переконався, що зміна його напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також те, що з моменту виїзду на перехрестя автомобіля під керуванням притягуваного ОСОБА_1 до моменту початку застосування екстреного гальмування ОСОБА_2 пройшов незначний проміжок часу, притягуваний ОСОБА_1 своїми діями фактично позбавив можливості водія ОСОБА_2 своєчасно вжити належних заходів щодо уникнення зіткнення та створив аварійну ситуацію, яка змусила водія ОСОБА_2 вживати екстрених засобів гальмування, що призвело до виникнення некерованості автомобіля «Ford Mondeo» та його зіткнення з бордюром та стовпом. При цьому подальші дії водія, що намагається уникнути зіткнення внаслідок допущення порушень ПДР іншим водієм, навіть якщо вони і містять порушення вимог ПДР, не можуть визнаватися такими, що перебувають у причинному зв`язку з наслідками, оскільки вони завжди вимушені та є похідними від первісних порушень ПДР іншого водія.

При цьому Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 р. у справі № 163/1753/17 зазначив про те, що причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Тому суд відкидає посилання сторони захисту на те, що після виїзду ОСОБА_1 на проїжджу частину головної дороги з другорядної потерпілий ОСОБА_2 також допустив певні порушення вимог ПДР.

Крім того, хоча потерпілим ОСОБА_2 ще перед виїздом притягуваного ОСОБА_1 на проїжджу частину головної дороги з другорядної також були допущені порушення вимоги ПДР, а саме п. 12.4., згідно якому у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., оскільки він рухався з більшою швидкістю, що дозволена в населених пунктах, про що він сам пояснив під час судового засідання, але ці порушення не перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали у виді пошкодження транспортного засобу, оскільки притягуваний ОСОБА_1 в силу наведених підп. «б» п. 2.3., п.п. 10.1., 16.11. ПДР, в будь-якому разі, незалежно від швидкості, з якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , мав би проявити уважність, переконатися, що зміна його напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та надати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, оскільки притягуваний ОСОБА_1 рухався по другорядній дорозі, та мав об`єктивну можливість бачити транспортний засіб, що рухався по головній дорозі. При цьому подальші дії щодо не увімкнення згідно підп. «б» п. 9.2. ПДР відповідного покажчика повороту після ненадання дороги транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, значно сприяли розвитку аварійної ситуації та настанню наслідків у виді пошкодження транспортного засобу.

Саме тому вказані обставини свідчать, що наслідки у виді пошкодження транспортного засобу «Ford Mondeo» перебувають у прямому причинному зв`язку з порушеннями ПДР, допущеними саме притягуваним ОСОБА_1 .

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що воно допущене внаслідок грубого порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , наслідки, що настали у виді пошкодження одного транспортного засобу, які не є значними, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Повний текст постанови виготовлений 08 жовтня 2021 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко