ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/440/21 Справа № 700/322/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Яценко Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №700/322/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Лисянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Хоріщенка А.В.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 24.04.2021, о 23:25 год. за адресою: пл. Миру, смт. Лисянка, Звенигородського району, Черкаської області керував мопедом «Хонда-Діо» без д.н.з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер-68» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Хоріщенко А.В. подав апеляційну скаргув якій просив її скасувати, та постановити нову постанову у даній справі.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відеозапис є неповним, з нього неможливо встановити факт зупинки ОСОБА_1 , і він не підтверджує наявність в діях останнього порушень вимог п. 2.5 ПДР України. Крім того зазначає, що місцевим судом безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , його захисника та без допиту свідків у справі.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Хоріщенка А.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 496744 від 24.04.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.04.2021, о 23:25 год. за адресою: пл. Миру, смт. Лисянка, Звенигородського району, Черкаської області керував мопедом «Хонда-Діо» без д.н.з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер-68» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (а.с. 3,4);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка вказувала, що 24.04.2021 близько 23.00 години зустріла ОСОБА_1 , який їхав на мопеді, та запропонував їй покататися, на що вона погодилася. Під час руху відчула від ОСОБА_1 запах алкоголю, і їх було зупинено працівниками поліції (а.с. 5);

- даними відеозапису на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на неодноразові пропозиції працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та в медичному закладі.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є необгрунтованими, нічим не підтверджені та спростовуються письмовими показаннями свідка ОСОБА_4 ..

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків у справі, є безпідставними.

Дані відеозапису узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому доводи апелянта про його неповноту є неприйнятними.

Також, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 , оскільки останній безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду разом з своїм захисником Хоріщенком А.В., вони надавали свої пояснення, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хоріщенка А.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка