Справа № 152/952/21
Провадження № 23-з/801/116/21
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Киришова Олександра Валерійовича про відвід судді Вінницького апеляційного суду Ковальчука Олександра Васильовича, заявлений у справі про адміністративне правопорушення № 152/952/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Представник ОСОБА_1 адвокат Киришов О. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року, а провадження у справі закрити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року головуючим суддею (суддя-доповідач) визначений Ковальчук О. В.

19 жовтня 2021 року адвокат Киришов О. В. подав заяву про відвід судді Вінницького апеляційного суду Ковальчука О. В., посилаючись на наявність підстав для відводу (самовідводу), передбачених пунктом четвертим частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування заяви зазначав, що суддею Ковальчуком О. В. у 2021 році у подібній категорії справ не постановлено жодного рішення на користь скаржника. Зазначав, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом. Посилався на пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськ-районних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком установлену законом відповідальність.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді в адміністративній справі, відповідно, не визначений порядок розгляду заяви про відвід. Разом з тим право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до норм статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України від 22 грудня 1993 року «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року № 34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.

Норми КПК України передбачають підстави, за яких може бути заявлений відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, тому в даному випадку слід застосувати аналогію права і норми КПК України при розгляді заяви адвоката Киришова О. В. про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що унеможливлюють участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на пункт перший статті 6 Конвенції ) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96 ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії) .

Заява адвоката Киришова О. В., окрім посилань на загальні норми права, що регулюють питання відводу, не містить зазначення жодних конкретних обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Ковальчука О. В. під час розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .

Незгода учасників процесу з прийнятими суддею процесуальними рішеннями під час розгляду справ в подібних правовідносинах не є підставою для відводу судді.

Інші обставини, які б виключали можливість участі судді Ковальчука О. В. у розгляді вказаної адміністративної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені.

Керуючись статтями 245, 246, 283Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Киришова О. В. про відвід судді Вінницького апеляційного суду Ковальчука Олександра Васильовича у справі № 152/952/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк