Справа №: 307/3536/21
Провадження № 3/307/1495/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 29 вересня 2021 року, ОСОБА_1 23 червня 2021 року о 14 год. 20 хв. по вул. Незалежності у м. Тячів, в приміщенні Тячівської окружної прокуратури нецензурно ображав ОСОБА_2 та штовхав його у зв`язку із чим образив його честь та гідність і принизив її, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що він працює охоронцем в Тячівській окружній прокуратурі. Зазначив, що з ОСОБА_2 він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, так як вважає, що ОСОБА_2 декілька років тому назад, здійснюючи його представництво як адвокат, не надав йому кваліфіковану адвокатську допомогу, через що під час розгляду справи були порушені його права.

Так, 23 червня 2021 року він, ОСОБА_3 , перебував за своїм робочим місцем у прокуратурі, куди у той час прийшов адвокат Кошілко М.М. разом із своїм клієнтом та слідчим ОСОБА_4 . Виконуючи вимоги протиепідемічних заходів, зокрема проведення температурного скринінгу та запису відвідувачів, він, ОСОБА_3 , запропонував всім поміряти температуру, у тому числі і ОСОБА_2 та здійснити запис осіб, що прийшли в зошиті, що передбачено відповідним розпорядженням, на що ОСОБА_2 відмовився та пішов вперед. Він, ОСОБА_3 , сказав, що існує порядок, якого необхідно дотримуватися всім, однак ОСОБА_2 не відреагував, через що між ними відразу почався словесний конфлікт, однак нецензурними словами він не висловлювався.

Слідчий, який у той час був з ними, вивів ОСОБА_2 та його клієнта на вулицю та через деякий час вони всі разом зайшли назад в приміщення прокуратури. У той час спустився прокурор Варга І.В., який сказав, що вказані особи прийшли до нього і він, ОСОБА_3 , помірявши всім особам температуру, у тому числі ОСОБА_2 , пропустив їх.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 29 вересня 2021 року ДОП СП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Поповичем М. видно, що ОСОБА_1 23 червня 2021 року о 14 год. 20 хв. по вул. Незалежності у м. Тячів, в приміщенні Тячівської окружної прокуратури нецензурно ображав ОСОБА_2 та штовхав його, у зв`язку із чим образив його честь та гідність і принизив її, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 173 КУпАП вчиненням дрібного хуліганства є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

При цьому, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є хуліганський мотив.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що при вході до прокуратури розташована площадка на якій знаходиться столик, де сидить охоронець ОСОБА_1 23 червня 2021 року слідчий Вовчок А.І., який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ДТП, захист якого здійснює він, ОСОБА_2 , утрьох пішли до Тячівської окружної прокуратури для погодження підозри. Так, ОСОБА_4 йшов перший, позаду нього йшов він, ОСОБА_2 , а після нього йшов ОСОБА_6 . Коли вони відкрили двері і зайшли всередину приміщення прокуратури ОСОБА_1 , побачивши його, відразу почав ображати та обзивати різними нецензурними словами з приводу його адвокатської діяльності.

Тоді ОСОБА_1 пропустив ОСОБА_7 , а його, ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 виштовхав на вулицю. Через деякий час вони повернулися в середину, слідчий ОСОБА_4 став між ними і його з Михалчичем пропустив. Також зазначив, що такі конфлікти, під час яких ОСОБА_1 його ображав, відбувалися неодноразово.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 здійснює його захист і 23 червня 2021 року він, слідчий Вовчок А.І. та його захисник Кошілко М.М. пішли до Тячівської окружної прокуратури підписати підозру. Коли вони зайшли всередину, відразу почався конфлікт, охоронець, який там був висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурними та образливими словами та штовхнув його за руку та плече і кричав до нього, що має виміряти йому температуру і тільки після цього він зможе туди зайти, тоді між ними встав слідчий Вовчок А.І., а він разом із ОСОБА_2 вийшов на вулицю і тільки після того як прийшов прокурор вони пройшли всередину. Конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник з приводу справи, яку, як висловився ОСОБА_1 , він колись програв через ОСОБА_2 ,а саме ненадання йому адвокатської допомоги. Крім цього, ОСОБА_1 також кричав до нього, ОСОБА_6 , що ОСОБА_2 і його теж обдурить, при цьому називав ОСОБА_2 образливими словами.

Також, із письмових пояснень свідка ОСОБА_4 видно, що 23 червня 2021 року о 14 год. 20 хв. він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_2 пішли до Тячівської окружної прокуратури. Зайшовши всередину, побачили охоронця ОСОБА_1 , який, згідно карантинних вимог запускає відвідувачів та записує їх в спеціальний зошит. Коли ОСОБА_1 побачив ОСОБА_2 , то сказав йому записатися в зошит, однак той не хотів, через що між ними виник конфлікт, під час якого він сказав, що не може його туди впустити, бо має виміряти температуру, після чого він став між ними і ОСОБА_2 з ОСОБА_5 вийшли на вулицю. Також чув, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами в адресу ОСОБА_2 наголошуючи, що це не адвокат, а шахрай, який обманув його, захищаючи його права.

Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутні такі ознаки дрібного хуліганства, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, так як його дії не були направлені на порушення громадського порядку, а такі дії виникли під час виконання ним своїх обов`язків щодо виконання карантинних вимог відвідувачами та були спрямовані конкретно проти особи ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що між ними існують довготривалі неприязні відносини і тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень, наведене виключає його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Крім цього, викладена фабула у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не містить всіх ознак дрібного хуліганства.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р. Сас