Справа № 127/9148/21
Провадження № 33/801/777/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 рокуСправа № 127/9148/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Шевченка Віталія Валерійовича, Малика Олександра Володимировича та представника Вінницької митниці Державної митної служби України Вихристюк Валерії Дмитрівни,

розглянув апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Віталія Валерійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

встановив:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0042/401000/21 від 26 січня 2021 року, цього ж дня о 19:36 год в пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Подільської митниці Держмитслужби, в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 . Під час проведення перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що гр. ОСОБА_1 24 грудня 2020 року через пункт пропуску «Ягодин Дорогуск», відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», з метою особистого користування. Станом на 26 січня 2021 року інформація щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України, або поміщення його в інший митний режим відсутня. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: даними протоколу про порушення митних правил № 0042/401000/21 від 26 січня 2021 року, витягом з АСМО «Інспектор» ДФС України, доповідною запискою інспектора митниці.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко Віталій Валерійович подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не звернув уваги на обставини крайньої необхідності, зокрема амбулаторне лікування ОСОБА_1 у період з 24 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року та вилученням у нього закордонного паспорту візовим центром Великої Британії з 04 січня 2021 року по 26 січня 2021 рік, які перешкоджали останньому вивезти вказаний автомобіль за межі України. Разом з тим, вказує на те, що протокол про порушення митних правил складений з порушенням, оскільки в ньому відсутні обов`язкові до заповнення відомості, зокрема дату та час вчинення правопорушення. Водночас, вважає, що суд попередньої інстанції не повідомив ОСОБА_1 належним чином про дату, час і місце розгляду справи та відповідно розглянув її у його відсутності, внаслідок чого порушив право останнього на захист.

Також, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Шевченком В.В. в апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута 14 червня 2021 року в відсутності ОСОБА_1 та його захисника, даних про їх повідомлення про дату розгляду справи, в матеріалах справи немає, а про наявність постанови Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 дізнався лише 23 вересня 2021 року, після проходження реєстрації у програмі «Дія» з метою отримання щеплення.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 14 червня 2021 року (а.с. 41). В матеріалах справи відсутня, будь-яка інформація щодо повідомлення ОСОБА_1 та/або його захисника про дату, час та місце розгляду справи. Між тим, про наявність постанови Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 дізнався лише 23 вересня 2021 року, після проходження реєстрації у програмі «Дія» з метою отримання щеплення.

Апеляційна скарга на вказану постанову подана 29 вересня 2021 року (а.с. 46-50).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 МК, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, а згідно вимог ст. 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог 486, 487, 489 Митного кодексу України всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0042/401000/21 від 26 січня 2021 року, цього ж дня о 19:36 год в пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Подільської митниці Держмитслужби, в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 . Під час проведення перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що гр. ОСОБА_1 24 грудня 2020 року через пункт пропуску «Ягодин Дорогуск», відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», з метою особистого користування. Станом на 26 січня 2021 року інформація щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України, або поміщення його в інший митний режим відсутня.

Даний протокол відповідає вимогам 494 МК України містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 494 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як видно з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 підписав його та в графі протоколу про порушення митних правил пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності вказав, що: «Із діями інспектора не згоден, на тій підставі що я неодноразово звертався до Подільської митниці Держмитслужби у м. Вінниця, перше звернення у зв`язку із хворобою (довідку надав), вдруге у зв`язку із вилученням у мене паспорту (закордонного) візовим центром Великої Британії з 04 січня 2021 року по 26 січня 2021 року». Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 495 МКУ йому були роз`яснені.

За змістом ч. 1 ст. 458 МКУ порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-резидентами, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», з метою особистого користування, транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , під письмове зобов`язання про вивезення у строк до 26 грудня 2021 року. Однак, станом на 26 січня 2021 року інформація щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України, або поміщення його в інший митний режим відсутня. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , та підпису в ньому, не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, зокрема перебування на амбулаторному лікуванні останнього, у період з 24 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року та вилученням у нього закордонного паспорту візовим центром Великої Британії з 04 січня 2021 року по 26 січня 2021 рік, які перешкоджали останньому вивезти вказаний автомобіль за межі України, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Водночас, відповідно до вимог розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981, вживаються наступні терміни:

-документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

-обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

-факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Таким чином, подання документів до візового центру не вважається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), як про те вказує апелянт.

Крім того, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в період хвороби з 24 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року, відповідно до поданих особою, яка притягується до адміністративної відповідальності виписки, довідок та відповіді на запит ФОП ОСОБА_2 (а.с. 25, 33-34, 32), а саме 04 січня 2021 року з`явився в візовий центр Великої Британії для подачі документів (а.с. 15).

Вказані обставини, дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у визначений законом та особистому зобов`язанні строк вивезти транспортний засіб марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , за межі митної території України.

Будь-які інші документи, передбачені ст. 460 Митного кодексу України на підтвердження настання інших обставин, що унеможливили вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України у передбачений законодавством строк ним до митних органів не надавались.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_1 виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу матеріали справи не містять.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що суд попередньої інстанції не повідомив ОСОБА_1 належним чином про дату, час і місце розгляду справи та відповідно розглянув її у його відсутності, внаслідок чого порушив право останнього на захист, не заслуговує на увагу, оскільки апелянт не навів переконливих доводів, яким чином неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом попередньої інстанції фактичних обставин справи

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 6 ст. 481 МКУ, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481МКУ.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284, 294 КУпАП України, ст.528 МК України,

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Віталія Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Віталія Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий