Справа № 346/3406/21
Провадження № 3/346/1982/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від управління Держпраці в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора СТОВ «Корнич» (с.Королівка, вул.Спортивна,1, Коломийського району Івано-Франківської області), РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.41 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , працюючи на вказаній посаді, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме:

- на порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці" в СТОВ «Корнич» табелі обліку використання робочого часу працівників не ведуться відповідно до вимог наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці;

- на порушення вимог ч.2 ст. 72, ч. 4 ст. 73, частин 1 та 2 ст. 107 КЗпП України згідно з даними табелю обліку робочого за травень 2021 року працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 працювали у святкові дні, проте, робота в ці дні їм не оплачена в подвійному розмірі, чим порушено вимоги ст. 107 КЗпП України. У березні 2021 року порушення вказаної статті допущено відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , у січні 2021 року - щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також дане порушення протягом 2019 та 2020 років допущено відносно нічних сторожів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ;

- на порушення ч.6 ст.95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003року з відомостей нарахування заробітної плати за липень та жовтень 2019 року вбачається, що індексацію заробітної плати ОСОБА_10 в липні 2019 року та 6 працівникам підрозділу «Пташник» в жовтні 2019 року не проведено. Так, попереднє підвищення заробітної плати згідно зі штатним розкладом відбулось в січні 2019 року. Отже, заробітна плата в липні 2019 року підлягала індексації, яка не була проведена в липні та жовтні 2019 року 7 працівникам СТОВ «Корнич» ;

- на порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівникам вищезазначеної філії виплачується нерегулярно, проміжок між виплатами складає більше 16 календарних днів. Зокрема, заробітну плату за першу половину березня 2021 року виплачено 19.03.2021 року, заробітну плату за другу половину - 07.04.2021 року; заробітну плату за першу половину березня 2020 року виплачено 17.03.2020 року, за другу половину - 06.04.2020 року; заробітну плату за першу половину червня 2020 року виплачено 19.06.2020 року, за другу половину - 07.07.2020 року;

- на порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Зокрема, згідно з наказом від 01.06.2020 року № 56-в надано основну щорічну відпустку ОСОБА_11 з 01.06.2020 року, проте, заробітну плату за час щорічної відпустки їй виплачено в той же день. Аналогічне порушення вчинено щодо працівника ОСОБА_12 ;

- на порушення ч. 1 ст. 83 КЗпП України у вказаному підприємстві при звільненні 28.10.2020 року особи з інвалідністю ІІ-ї групи ОСОБА_13 (наказ від 28.10.2020 року № 10) йому не нараховано компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

В судовому засіданні правопорушник та його захисник Боднарук В.В. вказали, що допущені ОСОБА_1 порушення усунуті, про що вказаними учасниками подано копії відповідних пітдверджуючих документів. Тому ОСОБА_1 просить звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, відповідно до ст.22 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких міркувань.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Реалізація цього принципу тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або штрафна) полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Стаття 247 КУпАП, чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Так, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. А за логічним тлумаченням абзацу першого статті 247 КУпАП встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Відповідно поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Як вбачається із протоколу та відповідного акту перевірки ці документи складено 18.06.2021 року. Отже, саме вказана дата є датою виявлення вищевказаних порушень законодавства про працю. Дана справа надійшла до суду 22.07.2021 року, тобто більше, ніж через місяць після складення протоколу. Головуючий в даній справі перебував у щорічній відпустці з 09.08.2021 року по 06.09.2021 року включно. Судом неодноразово вживалися заходи щодо належного повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Однак, в судовому засіданні 13.09.2021 року ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості скористатися правовою допомогою. Тому суд був змушений повторно викликати ОСОБА_1 . Таким чином, на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.33,36, 221, ч.2 ст.38, ч.2, 247 п.7, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Калинюк О. П.