Справа № 451/1576/21
Провадження № 3/451/976/21
ПОСТАНОВА

іменем України

20 жовтня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли із Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, останній раз притягався до адміністративної відповідальності Радехівським районним судом Львівської області 11.11.2020 за ч.2ст. 173-2 КУпАП,

за частиною 2 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №691999 від 18.10.2021 ОСОБА_1 02.10.2021 близько 20:00 год перебуваючи за своїм місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильсьво відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме обзивав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в зазначеному правопорушенні визнав, скерував в адресу суду заяву, відповідно до якої просив адміністративне правопорушення розглядати без його участі.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 2 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є ті самі дії (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 173-2 КУпАП, окрім самого протоколу доведена:

рапортом від 02.10.2021, яким повідомлено т.в.о. начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення домашнього насильства;

заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , якими вона повідомила про вчинення стосовно неї домашнього насильства;

поясненями ОСОБА_3 , які підтверджують викладені у протоколі про адміністративнне правопорушення осбтавини;

поясненнями та заявою ОСОБА_1 по суті правопорушення, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення, та в яких він визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька