ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1229/21 Справа № 180/1311/21 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу захисника Галька Назара Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень.

Цією постановою з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно оскаржуваної постанови та відповідно до протоколу, 01 червня 2021 року о 08-10 годині водій ОСОБА_1 в м. Марганець Дніпропетровської області на вулиці Виїзна керував транспортним засобом OPEL MERIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг з вулицею Лермонтова, не надав дорогу транспортному засобу СКС MOU-04МП спеціалізований оперативний, державний номерний знак НОМЕР_2 , з увімкненим проблисковим маячком синього кольору, чим змусив водія різко гальмувати, змінювати напрямок руху, щоб уникнути ДТП, в результаті чого скоїв аварійну ситуацію на дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник Галька Н.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою, визнати поважною причину пропущення строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову та винести нову, якою закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Обгрунтовуючи поважність пропущення процесуального строку подачі апеляційної скарги апелянт вказує, що повний текст постанови ним було отримано лише 25.06.2021, тому вважає, що строк є пропущеним з поважних причин та підлягає поновленню.

В поданій апеляційній скарзі захисник вказує, що у протоколі відсутні дані про найменування технічного засобу, яким здійснено відеофіксацію. Крім того, свідком події у цій справі є поліцейський, який на думку апелянта не може бути залучений в якості свідка.

Разом з цим, в скарзі зазначається, що в протоколі час події зафіксований о 08.10 год. 01.06.2021, однак запис підтверджує, що запис був виготовлений о 08.08 год. 01.06.2021. Окрім того, на думку апелянта, з відеозапису неможливо встановити модель транспортного засобу та державний номерний знак, а також встановити особу водія.

Отже, на переконання апелянта, відеозапис, який наявний в матеріалах справи не можна вважати належним та допустимим доказом, а відтак спираючись на ст. 62 Конституції України, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Окрім того, захисник вказує, що 23.06.2021 ОСОБА_1 було особисто через канцелярію суду подані заперечення на протокол після чого він продовжував чекати судового засідання, однак розгляд справи фактично відбувся за його відсутністю.

Поряд з цим, в скарзі указується на те, що наявна в справі розписка про дату розгляду справи не містить відомостей про номер справи та місце її розгляду, та не може свідчити про належне повідомлення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав клопотання та апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання та апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд виходить з того, що останнім днем подачі апеляційної скарги був неробочий день, а захисник звернувся з апеляційною скаргою на наступний день після цього, тому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови у цій справі, є не пропущеним.

Перевіряючи апеляційну скаргу захисника по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Так, за результатами розгляду справи районний суд на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Ткача А., диск з відеозаписом з відео регістратора, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не дотримався п. 16.11 ПДР, а саме рухаючись на автомобілі по другорядній дорозі не надав дорогу спеціалізованому оперативному транспортному засобу СКС MOU-04МП, який рухався по головній дорозі, що змусило водія транспортного засобу СКС MOU-04МП змінити швидкість, напрямок руху, маневрувати, аби уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки цей висновок суду не підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому, при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що районний суд в постанові лише продублював дані протоколу щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому закидається, а також, зробив безпідставний висновок, що дії водія ОСОБА_1 змусили водія ОСОБА_2 різко гальмувати, змінювати напрямок руху, щоб уникнути ДТП, в результаті чого ОСОБА_1 скоїв аварійну ситуацію на дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що на перехресті нерівнозначних доріг водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил, та змусив водія ОСОБА_2 різко гальмувати, змінювати напрямок руху, щоб уникнути ДТП, чим скоїв аварійну ситуацію на дорозі, оскільки з дослідженого відеозапису цих обставин встановити неможливо.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Під час апеляційного перегляду справи, встановлено, що до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, які відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, яке закидається ОСОБА_1 .

Отже, на переконання апеляційного суду, доводи захисника про недоведенність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, є обгрунтованими.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, висновок місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не ґрунтується на належних, достатніх і допустимих доказах, через що оскаржувана постанова не може вважатися законною і обґрунтованою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Галька Назара Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко