печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

23.06.2021 р. о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «DACIA LOGAN» д.н. НОМЕР_1 у м. Києві, на бул. Дружби Народів, 42, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, розширені зіниці очей, які не реагують на подразник світла, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи неодноразово не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином. Направив на адресу суду повідомлення щодо довготривалого відрядження та просив розгляд справи перенести на три місяці. Разом з тим, на підтвердження поважності причин перенесення слухання справи надав документи на іноземній мові, з яких не вбачається можливість встановити їх відповідність твердженню особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відтак суддею визнано можливим проводити розгляд справи за його відсутності, оскільки стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП, яке полягає в охороні конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцненні законності, запобіганні правопорушенням, вихованні громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Окрім того, на адресу суду надійшли заперечення захисника ОСОБА_1 - адвоката Спасібухової О.Л., в яких остання просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, переглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, доходить наступного висновку.

Так, згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, суддя не приймає до уваги результати досліджень медичної лабораторії «ДІЛА» від 24.06.2021 року, надані адвокатом Спасібуховою О.Л., про відсудність у ОСОБА_1 наркотиків у сечі, оскільки зазначена вище установа не входить до переліку закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, як не приймає і висновок КМНКЛ «Соціотерапія» № 003575 від 29.06.2021 року, оскільки такий огляд відбувся в порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та у відсутності працівника поліції.

Окрім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З наведеного вище випливає, що працівниками поліції не інкриміновано ОСОБА_1 те, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а навпаки у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та після виявлення цих ознак водію було запропоновано пройти огляд. Від даної пропозиції ОСОБА_1 відмовився, що чітко узгоджується із відеозаписов, долученим до матеріалів справи, тим самим в момент відмови від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній вчинив, одне з адміністративних правопорушень, які зазначені в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження адвоката Спасібухової О.Л. в частині того, що в матеріалах справи відсутні докази щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав, спростовуються записом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається наступне: «Громадянину ОСОБА_1 роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП», у протоколі стоїть підпис останнього та жодних зауважень з цього приводу зазначено ним не було.

Суддя критично ставиться до пояснень адвоката Спасібухової О.Л. щодо неповноти здійсненого патрульними відеозапису, оскільки ч. 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 закону віднесено застосування засобів відеозапису. При цьому слід зазначити, що вказаний відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Інші доводи захисника, викладені у запереченнях не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №215817 від 23.06.2021 р., даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА 00351, які долучені до матеріалів справи.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вину доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя: С.І. Смик