Справа № 487/7343/21
Провадження № 3/487/2136/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участі секретаря судового засідання Попович В.Б., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , машиніст трюмно-котельного відділення трюмно-котельної команди трюмно-котельної групи електромеханічної бойової частини військової частини НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу в/ч НОМЕР_1 №15 від 04.10.2021 року, 02.10.2021 року машиніст трюмного відділення трюмно-котельної команди трюмно-котельної групи електромеханічної бойової частини військової частини НОМЕР_1 матрос строкової військової служби ОСОБА_1 прибув до військової частини в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджує комбінований тест на наркоти №4 WONFO (серійний номер W2004-P).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнав. Зазначив, що у визначену у протоколі дату він прибув до військової частини в стані алкогольного сп`яніння. Провину у вживанні ним наркотичних засобів заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За такого, у протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не вказано місце (з зазначенням адреси місцезнаходження) та час вчинення адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги ч.1 ст.256 КУпАП.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП регламентовано відповідальність за дії з розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.
Згідно п. 7 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,затвердженої Наказом служби зовнішньої розвідки від14серпня 2018року за № 300 (далі Інструкція), у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
При цьому, матеріали справи не містять доказів направлення на обстеження ОСОБА_1 до медичного закладу, як того вимагає п. 7 Інструкції
До того ж, матеріали справи не містять відомостей щодо тесту №4 WONFO (серійний номер W2004-P), його пакування, сертифікатів, джерела отримання, порядку придбання.
В той же час, ОСОБА_1 результат вищенаведеного тесту заперечив, зазначив, що наркотичних засобів не вживав (пояснення ОСОБА_1 від 03.10.2021 року).
Виходячи з того, що протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складений на підставі результату експрес-тесту, проведеного з порушенням приписів п. 7 Інструкції, суд дійшов висновку, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому такий огляд не може вважатися дійсним, що має наслідком визнання отриманих доказів недопустимим.
Вважаючи, що надані суду докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, суд виходить з такого.
За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення», вжите в тексті статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Європейська конвенція), підлягає автономному тлумаченню (пункт 81 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року («Engel and others v. The Netherlands»). В цьому рішенні Європейський суд вперше вказав на принцип автономного тлумачення поняття «обвинувачення», сформулювавши критерії, які мають бути проаналізовані при вирішенні цього питання (тест Енгеля).
Так, визначення того, чи можна висунуте особі обвинувачення, яке національним законом віднесено до сфери дисциплінарних або адміністративних проступків, вважати кримінальним в розумінні статті 6 Європейської конвенції слід здійснювати за таким критеріями: чи визнається діяння злочином в національному законі, чи поширюється норма закону, якою встановлена відповідальність за таке діяння, на невизначене коло осіб, а також застосувати критерій правових наслідків, тобто оцінити форму та тяжкість правових наслідків в разі вчинення такого діяння.
У своїй практиці, в тому числі у справах «Швидка проти України» (рішення від 30 жовтня 2014 року) та «Гурепка проти України» (рішення від 06 вересня 2005 року) Європейський суд розглядав обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення на предмет дотримання гарантій статті 6 Європейської конвенції.
З урахуванням викладеного, а також того, що обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП за колом осіб та за ступенем тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання її винною, може розглядатися як кримінальне в розумінні Європейської конвенції, суд перевіряє процедуру притягнення особи до відповідальності на предмет дотримання гарантій статті 6.
Так, частиною 2 зазначеної статті Європейської конвенції, зокрема, гарантовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
При цьому, процедура дослідження доказів та їх оцінка відноситься на розсуд національних судових установ, які мають керуватися принципами, закладеними в національному законодавстві.
Оцінюючи долучені до протоколу докази щодо їх достовірності, належності, достатності та узгодженості між собою, суд перевіряє, чи була дотримана встановлена законом процедура їх отримання, тобто чи були дотримані процесуальні гарантії прав особи, які б унеможливлювали свавілля з боку держави.
Використовуючи принцип доведення поза розумним сумнівом, а також закладений в кримінальному праві принцип тлумачення усіх сумнівів на користь обвинуваченого, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів, на підтвердження складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 245, 247, 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбаченийст.294 КУпАП.

Суддя С.В. Щербина