Номер справи 237/2806/21
Номер провадження 3/237/1273/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.10.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 липня 2021 року серії ААБ за № 153423 ОСОБА_1 18 липня 2021 року о 19 годині 30 хвилин в Донецькій області м. Мар`їнка по проспекту Дружби керував автомобілем Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від продуття газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455947 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок) та є чинним до теперішнього часу.

Згідно п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкції) передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, у випадку коли водій відмовляється від продуття алкотестеру на місці зупинки, то співробітник поліції повинен заповнити направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, то співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні.

В свою чергу, направлення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє, що свідчить про порушення поліцейським вимог норм вищевказаного Порядку та Інструкції.

Крім того в протоколі працівник поліції зазначає, що спочатку ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичне освідування за допомогою приладу «Драгер» на місці дорожньо-транспортної події, а після цього ОСОБА_1 було пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Вказане твердження працівника поліції, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення прямо суперечить матеріалам відеофіксації з яких чітко вбачається, що працівником поліції не було виконано обов`язкову умову у вигляді пропозиції поліцейського пройти огляд з на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП запропоновано одразу проїхати до медичного закладу.

Отже, недотримання процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, що згідно ст. 266 ч.5 КУпАП тягне за собою визнання наслідків огляду водія недійсними, а тому даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Як зазначено в абзаці другому п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку долученим до матеріалів справи письмовим поясненням свідків суд зазначає, що вказані пояснення викладені печатним текстом, крім ПІБ свідка, та інших анкетних даних, а також вписане прізвище водія, однак не вказано місце зупинки транспортного засобу водія. Письмові пояснення свідків є цілковитим відтворенням один одного. Така міра узгодженості між свідченнями свідків у справі дає підстави вважати, що їх пояснення були ретельно скоординовані. Про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідки не попереджались.

Крім того, пояснення вищевказаних свідків (ПІБ, анкетні дані) виконані однаковим почерком, тому викликають обґрунтовані сумніви щодо свободи надання таких пояснень, та взагалі правильності, правдивості зазначених у них відомостей, а також існування самого факту надання викладених у письмових поясненнях свідчень, які істотно різняться від тих пояснень, що були зафіксовані шляхом відеофізапису.

При цьому, слід зазначити, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною. Також підставою для проведення медичного огляду є скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я

З огляду на викладене, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з викладеним суд звертає увагу на змістовну складову вказаних письмових пояснень свідків, а саме на той факт, що свідки вказують на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак не зазначають про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, будь-яких конкретних ознак стану алкогольного сп`яніння (вказана графа письмових пояснень залишена пустою), тобто з письмових пояснень слідує, що свідки стверджують про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, однак не можуть навести об`єктивні дані з яких саме підстав свідки дійшли такого висновку, а відтак сама вимога пройти медичний огляд за відсутності об`єктивних конкретних ознак сп`яніння є такою, що не ґрунтується на вимогах закону.

Окремо суд наголошує на тому, що наявні в матеріалах справи процесуальні джерела доказів містять суттєві суперечності щодо процесуальної підстави проведення медичного огляду на стан сп`яніння, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що підставою медичного огляду є наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в той же час з матеріалів відеозапису чітко слідує що фактично у якості підстави проведення медичного огляду працівником поліції було використано інший довід, а саме вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, доказів чого матеріали справи не містять.

Крім того в поданих до суду процесуальних джерелах доказів наявні розбіжності і щодо часового проміжку вчинення адміністративного правопорушення, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було скоєно, як зазначає працівник поліції, 18 липня 2021 року о 19 годині 30 хвилин, в той же час згідно матеріалів відеофіксації пропозиція поліцейського про проведення (в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП) медичного огляду одразу в закладі охорони здоров`я відбулась 18 липня 2021 року о 21 годині, свідки ж в своїх письмових поясненнях взагалі не вказують час вчинення адміністративного правопорушення.

Інші докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суддя Ліпчанський С.М.