Справа № 359/8107/21
Провадження № 3/359/3867/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника адвоката Туровського В.В. адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ААБ № 144552 від 19.08.2021 року, в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 86, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «KIA CARENS» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав. Зазначив, що 19.08.2021 року працівники поліції дійсно склали відносно нього протокол за нібито керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Проте він не перебував за кермом в нетверезому стані. Від проходження огляду він не відмовлявся. Чому поліцейські його не доставили до лікарні пояснити не може. На підтвердження того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння він сам звернувся на огляд до лікаря-нарколога «Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування», де отримав висновок з негативним результатом.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного та повідомив, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до диспозиції ст.130 КУпАП. Наголосив на тому, що об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Водночас, суб`єктами даного правопорушення є виключно водії транспортних засобів. З відеозапису вбачається, що його зупинив зовсім не той екіпаж, який склав протокол по ст.130 КУпАП. На час приїзду екіпажу поліції у складі якого був л-нт п-ції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вже не керував транспортним засобом, а автомобіль був нерухомий. Таким чином, ОСОБА_1 не може вважатись і суб`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, оскільки керування транспортним засобом він не здійснював, тобто не виконував функцію водія. Також зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, що знаходить своє підтвердження на відеозаписі. Проте працівники поліції проігнорували згоду ОСОБА_1 на огляд в медичному закладі і склали на нього протокол. Крім того, передали право керування автомобілем його власнику ОСОБА_3 , який перебував в стані сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що є власником автомобіля «KIA CARENS» д.н.з. НОМЕР_1 , та в той день перебував на пасажирському сидінні автомобіля оскільки вживав алкоголь. ОСОБА_1 є його товаришем, якого він попросив сісти за кермо. Працівники поліції встановили, що ОСОБА_3 є власником даного автомобіля, а тому склали розписку про передачу автомобіля на нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, слід дійти до висновку, що в діях правопорушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Першою умовою є момент вчинення правопорушення. Тобто він має місце тільки під час керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, водій має керувати транспортним засобом, який має рухатись і під час керування таким транспортним засобом, працівники поліції мають право зупинити його на підставах та у порядку, визначеному чинним законодавством, та за наявності певних ознак у водія, можуть запропоновувати йому пройти тест на визначення стану сп`яніння, на місці зупинки автомобіля. Підстави зупинки транспортних засобів викладені в ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII зі змінами. Цей перелік є вичерпним. Він також нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону «Про Національну поліцію», оскільки, в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Другою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є перебування особи в статусі водія відповідно до п.1.10. Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» зі змінами. Тобто знаходження особи всередині транспортного засобу в момент настання причин зупинення транспортного засобу і наявності у такої особи посвідчення водія відповідної категорії.

Третьою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення, є відмова водія, що знаходиться в транспортному засобі, який зупинений поліцейським, відповідно до вимог законів України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до відповідальності, показань свідка, досліджених матеріалів справи та після перегляду судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що вони не містять факту керування транспортним засобом будь-ким з водіїв. Також з дослідженого судом відеозапису взагалі не вбачається факт зупинки цього транспортного засобу працівниками поліції. Натомість, долучені до матеріалів справи відеозаписи навпаки свідчать про протилежне, оскільки, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, явно видно автомобіль марки KIA CARENS, який не рухається.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 4, 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При цьому, положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, що підтверджується долученим у судовому засіданні висновком №38 від 19.08.2021 о 05:25 год.. медичного огляду для встановлення чи спростування факту вживання алкогольних напоїв, відповідно до якого ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Згідно вищевказаного висновку було встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває у стані алгольного сп`яніння.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, відсутні такі дані і у висновку лікаря-нарколого для встановлення факту вживання алкогольних напоїв від 19.08.2021.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення), не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому, суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно з ч. 1 ст. КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, у судді відсутні підстави для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно правопорушника ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 251, 256, 247 ч.1п.1, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення правопорушника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________