КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №939/1294/21
Апеляційне провадження
№33/824/4031/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454грн.

Постановою судді визнано доведеним, що 4 червня 2021 року о 18год 01 хв. в с. Микуличі Бучанського району Київської області по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia Combi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна кольору шкіряного покриву, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager Aram 3577» та від проходження огляду у найближчому медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 19 серпня 2021 року подав до Бородянського районного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини справи, порушено норми процесуального права, внаслідок чого було ухвалено незаконне рішення.

ОСОБА_1 вважає, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не відображають відомості про вчинення правопорушення, оскільки не містять дати та часу фіксування події, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Також ОСОБА_1 зазначає, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» він погодився, однак приладу «Драгер» у працівників поліції не було і довелося чекати, коли інший екіпаж привезе вказаний прилад. ОСОБА_1 стверджує, що за цей час працівники поліції йому погрожували та запевняли, що не дивлячись на показники приладу «Драгера», його буде доставлено до лікарні, де точно огляд покаже, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому від відмовився проходити огляд на приладі «Драгер», так як мав великі сумніви в об`єктивності такого огляду, однак не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але йому було відмовлено.

ОСОБА_1 посилається на те, що працівник поліції не ознайомлював його з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що він відмовився від проходження такого огляду, а тому вважає, що вказаний акт не відповідає дійсності і не узгоджується із змістом протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на письмові пояснення ОСОБА_2 та критично оцінює показання свідка ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився, направив на електронну пошту апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082492 від 4 червня 2021 року, в цей день о 18год 01 хв. по вул. Центральній, 2-Б, в с. Микуличі Бучанського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia Combi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна кольору шкіряного покриву, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager Aram 3577» та від проходження огляду у найближчому медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив

п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, однак підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши відеозапис, що міститься в матеріалах справи, суд встановив, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

З переглянутого відеозапису суд встановив, що ОСОБА_1 при зупинці транспортного засобу працівниками поліції перебував за кермом автомобіля, після спілкування з ОСОБА_1 та виявивши ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), працівник поліції запропоновував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», на що останній погодився. Разом з цим, при доставці на місце події приладу «Драгер», ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Також працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. При цьому працівниками поліції були роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких погроз працівників поліції зафіксовано не було. При цьому вказані події відбувалися у присутності свідків, які також не заявляли про вчинення тиску та висловлювання погроз працівниками поліції на адресу ОСОБА_1 .

Всупереч твердженням ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі, що він погоджувався на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі - відеозапис даної обставини не містить.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції не порушували вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не дотрималися повноти та безперервності відеозапису усіх обставин даної події, так як з відеозапису не вбачається дата та час зйомки, суд вважає безпідставними, так як відсутні підстави для висновку, що приєднаний до матеріалів справи відеозапис є не тільки фіксацією правопорушення, а повним відеозаписом з початку виконання поліцейським службових обов`язків.

При цьому, ОСОБА_1 не оскаржувалися дії працівників поліції стосовно не здійснення повної відеофіксації з початку виконання службових обов`язків та висловлювання погроз на його адресу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не був обізнаний з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що він відмовився від проходження такого огляду, не є підставою для звільнення його від відповідальності, а відмова від проходження огляду зафіксована на відеозаписі та підтверджена поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже працівниками поліції були дотримані вищезазначені норми при фіксації

відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082492 від 4 червня 2021 року з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надана оцінка поясненням ОСОБА_1 , свідків та наявному відеозапису.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстав для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт