Провадження №: 3/755/7360/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2021 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм в «Сільпо-Фуд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Володимир Волинський, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, директором ТзОВ «Ізолфа Трейд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 04.08.2021 року, о 16-00 годині, в місті Києві по пр-ту Ватутіна, керуючи автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Трак», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, згідно з протоколом, серії ААБ№217883 від 04.08.2021 року, о 16-00 годині, в місті Києві по пр-ту Ватутіна, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Трак», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 04.08.2021 року він рухався у середній смузі по пр.-ту Ватутіна в м. Києві. Його смуга зупинилась, оскільки в ній був затор. Він також зупинився і після цього автомобіль «Рено», рухаючись у крайній лівій смузі, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з його стоячим автомобілем, відірвавши дзеркало заднього виду.

Вважає, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 не дотримався дистанції, у зв`язку з чим і здійснив зіткнення з його транспортним засобом та саме це є безпосереднім причино-наслідковим зв`язком з ДТП, яке сталося 04.08.2021 року за участю їх автомобілів. Враховуючи викладене, заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання з додатками.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_2 не скористався. В судові засідання призначені на 14 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року, не з`явився, повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надіслання смс повідомлення та розміщення оголошення про виклик на сайті Дніпровського районного суду м.Києва Веб-порталу «Судова влада України». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Клопотань про відкладення судових засідань до суду не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судове засідання, справа призначалася до розгляду на 14 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року, правопорушник не з`явився до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та надані фотокартки з місця ДТП, матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У відповідності до п.13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №217882, від 04.08.2021 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п.п.13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Заслухавши пояснення особи, яка бере участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_2 , в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП. У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 04.08.2021 року, о 16-00 годині, в місті Києві по пр-ту Ватутіна, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Трак», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Однак, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та матеріалів справи, судом встановлено, що « ОСОБА_1 04.08.2021 року, о 16-00 годині, в місті Києві по пр-ту Ватутіна, керуючи автомобілем «Трак», номерний знак НОМЕР_2 , зупинився через затор в його полосі, а потім відбулося зіткнення з автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, будь-яких доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 не було дотримано вимоги ПДР України відсутні. Як зі схеми місця ДТП, так і з самого протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень учасників події такий висновок зробити неможливо.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №217883 від 04.08.2021 року зовсім не зазначено, який саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 , що відповідно виключає можливості суду притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, що він не згоден з протоколом та свою вину не визнає, оскільки в момент зіткнення його автомобіль не рухався.

Згідно положень пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_1 на підставі приписів п.1.4 ПДР мав право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не був спроможний виявити перешкоду, та негайно вжити заходів для уникнення зіткнення, тому його дії не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП.

З огляду на викладене, в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, та не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП та фотокартках з місця ДТП, схему місця ДТП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №217883, від 04.08.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху України водієм транспортного засобу «Трак», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст.ст.33, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна