КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Сидорчук А.М.

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26.07.2021, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26.07.2021 та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ДРП18 №010300 та відеозаписі з нагрудних камер поліцейського АА №00612, про те вказані доводи не можуть вважатись допустимими та такими які б доводили вину ОСОБА_1 . Апелянт наголошує на тому що, працівниками поліції будо допущено низку процесуальних порушень, також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння. Крім того, наявний у справі відеозапис з нагрудної камери поліцейського доводить, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №010300 від 03.04.2021, ОСОБА_1 03.04.2021 о 10год. 55хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в м. Києві на пров. Лужевського, 14, з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість мови, від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

По суті апеляційних вимог, заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, його пояснення, дослідивши в присутності учасників письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується наступним.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №010300 від 03.04.2021, ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 №1452/735 (далі ? Інструкція).

Відповідно до п.12 Розділ ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно положень п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Положення ч.4 ст.266 КУпАП визначають, що огляд у закладі охорони здоров?я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Натомість, як підтверджується дослідженим безпосередньо апеляційним судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, працівники поліції пред`явили вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, у відповідь на що останній повідомив «без проблем, поехали», що апеляційний суд розцінює як фактичну згоду. Також, працівниками поліції в супереч інструкції не було чітко роз`яснено які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачаються у ОСОБА_1 та не наголошено на тому, що особа має пройти медичне освідування не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Отже, вказаним відеозаписом підтверджується, що по-перше, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а по-друге, всупереч положенням Інструкції та ч.4 ст.266 КУпАП поліцейським не було складено направлення на медичне освідування та не забезпечено доставку водія до закладу охорони здоров`я.

Отже із врахуванням того, що поліцейським не було дотримано вимог закону щодо пред`явлення водію вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та не доставлено його до медичного закладу для проходження огляду, ОСОБА_1 звернувся до КМНКЛ "Соціотерапія" з заявою про проведення його медичного огляду на стан сп`яніння за власним бажанням (а.с. 10).

Згідно медичної документації, зокрема Акту огляду ОСОБА_1 та витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів на стан сп?яніння, огляд останнього проведено 03.04.2021 о 15:25 год. Відповідно до висновку від 08.04.021 №601743 ознаки сп`яніння у гр. ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 10).

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при тому, що при роз`ясненні водію порядку проходженням огляду поліцейськими не було дотримано вимог ст.266 КУпАП і не доставлено водія до медичного закладу для його проходження в присутності поліцейського як це визначено п.9 Розділу ІІ Інструкції, в той час як судом першої інстанції такі порушення залишено поза увагою, зважаючи, що згідно медичної документації стан сп`яніння ОСОБА_1 не підтвердився, то оскаржувана постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 26.07.2021 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ? задовольнити.

Скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26.07.2021, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 752/12306/21

Апеляційне провадження № 33/824/3932/2021

Категорія: ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Токман Ю.Ф.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.