н/п 3/953/4232/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши адміністративний матеріал ,який надійшов з Головного Управління ДПС в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «Карболайн», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1ст. 163-1 КУпАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №12/20-40-18-06 від 08.09.2021 року: ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Карболайн» вчинив порушення у веденні податкового обліку, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року) на 2907 гривень, чим порушено пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 VI зі змінами та доповненнями, що є порушенням ч.1 ст. 163-1 КУПАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 247 п.7 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 , не може бути накладено та адміністративна справа підлягає закриттю. У зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений можливості встановити винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст. ч.1 ст.163-1, 38, 283, 284 п.3, 247 п.7 КУпАП України, суддя,-
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Київського районного суду м. Харкова.

Суддя