Справа№464/7314/20
пр.№ 3-в/464/13/21
П О С Т А Н О В А

20.10.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

у с т а н о в и в :

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 464/7314/21 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП.

Постановою суду від 10 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Львівського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Захисник - адвокат Вадюк В.І. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про перегляд постанови від 10 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати таку постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Покликається на скасування Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (справа № 464/7328/20) постанови патрульної поліції серії ДПО18 № 982258 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУАП.

При розгляді заяви у суді 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 заяву підтримав та пояснив, що правопорушення не вчиняв, доказів його вини немає, не згідний з рішенням апеляційної інстанції, яка не прийняла його доводи. Не заперечує щодо розгляду справи у відсутності захисника.

До суду ОСОБА_1 20 жовтня 2021 року не з`явився, що з урахуванням наданих пояснень, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши надані пояснення та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом справи про адміністративне правопорушення. Проте, навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст.297-4 КУАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у тому числі після розгляду та вирішення апеляційною інстанцією, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

За вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України» жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Суддя зауважує, що доводи як поданої захисником заяви, так і пояснення ОСОБА_1 в суді зводиться до непогодження із вищевказаними судовими рішеннями.

Посилання на ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України є некоректним, оскільки норми вказаного Кодексу передбачено перегляд судових рішень, ухвалених у процесі адміністративного судочинства, та не можуть бути застосовані до перегляду судового рішення - постанови судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення, винесеної за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосування аналогії закону в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

З огляду, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми щодо порядку перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених у справах про адміністративні правопорушення, а також те, що обставини правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП були предметом перегляду в апеляційному порядку, а тому суддя приходить до переконання, що у заяві слід відмовити. Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.

Клопотання ОСОБА_1 щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з покликанням на норми Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставним, адже норми КАС України не розповсюджуються на розгляд справ, який проводиться за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким такий порядок розгляду справи не передбачений.

Керуючись ст.ст.7, 284, главою 24-1 КУАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО