Справа № 946/7656/21
Провадження № 3/946/2353/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

12 вересня 2021 року о 23:00 годині ОСОБА_1 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області по вул. Преображенська біля буд. 13 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 12 вересня 2021 року притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 17 вересня 2021 року об 11:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого йому була вручена, однак притягуваний в судове засідання на вказану дату та час не з`явився. Розгляд справи відкладався на 23 вересня 2021 року на 13:00 годину та на 25 жовтня 2021 року на 09:30 годину, однак притягуваний в судові засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 за номером телефону, який притягуваний надав особисто під час надання письмових пояснень, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, однак за даним номером телефону абонент знаходиться поза зоною досяжності. Крім того, на адресу проживання, яка була вказана в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях зі слів притягуваного, притягуваного засобом поштового зв`язку була направлена судова повістка, однак вона повернулася не врученою у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 09 липня 2021 року в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкласти судове засідання та здійснити повторний виклик притягуваного.

Отже, судом були вжиті розумні та вичерпні заходи щодо повідомлення притягуваного про дату, час та місце розгляду справи, який, будучи обізнаним про те, що відносно нього складений протокол адміністративного правопорушення, спочатку у призначений день та час на 17 вересня 2021 року об 11:00 годині до суду не з`явився, а в подальшому долею своєї справи не поцікавився, та навпаки створив умови, за яких йому неможливо було вручити повістку, у тому числі надавши номер телефону, який знаходиться поза зоною досяжності.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12 вересня 2021 року о 23:00 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Суд визнає ці докази такими, що складені повноважною особою, а саме поліцейським ОСОБА_2 , який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст.130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль під керуванням притягуваного ОСОБА_1 рухався, після чого був зупинений поліцейськими.

Також, згідно даним письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, а також зазначених в самому протоколі, притягуваний визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснив, що перед тим, як сів за кермо транспортного засобу, вживав алкогольні напої, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Вказані обставини справи також підтверджуються даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, які були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, згідно облікових даних ІП «ГСЦ Посвідчення водія» ІПНП НПУ, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , що він не є водієм, оскільки не має права керування транспортними засобами, а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, як на іншу особу.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко