Справа № 299/2414/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Бори Ю. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Бора Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні.

Згідно з постановою, 10.05.2021, приблизно о 02 год 05 хв, ОСОБА_1 , по вул. Головна в с. Чепа керував транспортним засобом марки «Фольсфаген Пассат», н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло. Згідно з

результатами імунохроматографічного дослідження, результат позитивний, амфетамін, метамфетамін. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Бора Ю. В., вказує на те, що постанова судді є незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 проведена з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Так, на думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що освідчення водія ОСОБА_1 на місці зупинки мало негативний результат, при цьому, всупереч Інструкції, саме поліцейськими було прийнято рішення про проведення повторного огляду у закладі охорони здоров`я. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у КНП «Берегівська лікарня ім. Б. Ліннера», однак, на переконання адвоката Бори Ю. В., відповідно до адміністративно-територіального розташування, огляд повинен був проводитись у КНП «Виноградівська районна лікарня». Стверджує, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою тесту для виявлення 5 наркотиків «SNIPERS» виробника «Фармаско», що був придбаний поліцейськими в аптеці ще до прибуття до закладу охорони здоров`я, який працівники поліції передали медичному працівнику. При цьому, апелянт вважає, що достовірність результату тесту також викликає сумніви. Враховуючи вищевикладене, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та адвоката Бори Ю. В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з таких підстав.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №089901, 10.05.2021, приблизно о 02 год 05 хв, ОСОБА_1 , по вул. Головна, в с. Чепа керував транспортним засобом марки «Фольсфаген Пассат», н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло. Згідно з результатами імунохроматографічного дослідження, результат позитивний, амфетамін, метамімфетамін. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначених у протоколі, вбачається, що ОСОБА_1 вказував на те, що «вживав порошок засипаний у колу». Окрім цього, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомився, копію його отримав, відомості щодо нього внесенні правильно (а. с. 1).

Результатом імунохроматографічного дослідження №13 від 10.05.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 проходив огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у КНП «Берегівська ЦРЛ імені Бертолона Ліннера». Результат дослідження - позитивний. ОСОБА_1 , відповідно до висновків, вживав амфетамін, метамфетамін. Вказаний висновок підтверджений лікарем вищезазначеного закладу охорони здоров`я ОСОБА_3 .

Відповідно до журналу протоколів проведення імунохроматографічного дослідження швидкими тестами, 10.05.2021 ОСОБА_1 проходив огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у КНП «Берегівська ЦРЛ імені Бертолона Ліннера» з використанням тесту «SNIPERS», - результат дослідження - позитивний, виявлено амфетамін, метамфетамін.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 , останній зобов`язується залишити автомобіль за адресою місця проживання, маючи посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Копією наказу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА № 245-о від 13.05.2021 підтверджується, що КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера» внесено до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Шпортень І. М. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом у тому числі не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера», яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного документу, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, - у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази, на такі не посилалась сторона захисту під час розгляду справи апеляційним судом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також немає жодних відомостей, які би свідчили про зацікавленість поліцейського та лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

Апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що процедура направлення на огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 проведена з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), адже, на думку апелянта, освідчення водія ОСОБА_1 на місці зупинки мало негативний результат, натомість поліцейськими було прийнято рішення про проведення повторного огляду в закладі охорони здоров`я. Доводи в цій частині апеляційний суд не визнає слушними, позаяк у матеріалах справи відсутні будь - які докази, які можуть свідчити про достовірність цих тверджень. Водночас, на переконання апеляційного суду, докази, які містяться у матеріалах справи чітко вказують, що працівник поліції діяв виключно у відповідності до приписів вищевказаної статті та згідно з вимогами Інструкції.

Так, відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією. Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, враховуючи ознаки, визначені у пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується, що на момент зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , у поліцейського були сумніви щодо тверезості стану водія. Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме у КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера». Про законність процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння свідчать матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, щодо якого жодних скарг, заперечень чи зауважень ОСОБА_1 не надав, більш того, своїми підписами підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, жодних заперечень та зауважень щодо відомостей, внесених у документ, не має. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що «вживав порошок засипаний у колу». Тому, доводи апелянта про порушення Інструкції з боку поліцейського, який начебто безпідставно повторно ініціював медичний огляд водія ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, - апеляційний суд відхиляє та звертає увагу на те, що сукупність вищевказаних доказів є підставою для висновку, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України. При цьому, останній на момент складання протоколу не висловлював ані застережень, ані сумнівів щодо достовірності відомостей, викладених у протоколі.

Необґрунтованими й такими, що спростовуються належними доказами є доводи апелянта про те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у КНП «Берегівська лікарня ім. Б. Ліннера», однак, на переконання адвоката Бори Ю. В., відповідно до адміністративно-територіального розташування, огляд повинен був проводитись у КНП «Виноградівська районна лікарня». Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, звертає увагу на те, що відповідно до копії наказу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА № 245-о від 13.05.2021 «Про внесення змін до наказу департаменту охорони здоров`я від 10 березня 2016 року…», КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера» та КНП «Виноградівська районна лікарня» - є у переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 10.05.2021 у м. Берегове, підстав для проведення медичного огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в іншому закладі охорони здоров`я, зокрема у КНП «Виноградівська районна лікарня» не було.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зокрема даними результатів імунохроматоографічного дослідження, яке було проведено у медичному закладі лікарем ОСОБА_3 . Відповідно до висновків, ОСОБА_1 вживав амфетамін, метамімфетамін. Апеляційний суд бере до уваги той факт, що вказані результати цього дослідження не оскаржувались ані під час розгляду справи у місцевому суді, ані до розгляду апеляційної скарги. Тому, доводи апелянта про те, що достовірність результату тесту для виявлення 5 наркотиків «SNIPERS» виробника «Фармаско» викликає сумніви, - суд відхиляє і визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України і, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння є доведеним, а отже у діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і свідчать виключно про незгоду ОСОБА_1 та адвоката Бори Ю. В. з рішенням місцевого суду.

Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких слід неухильно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Борою Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Бора Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан