ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2445/21

20 жовтня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт НОМЕР_1 виданий 20.05.1996 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором з СЮП ВП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ВАБ №634824 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 03.08.2021 о 18:54 год. громадянка ОСОБА_1 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2006 р.н., адже остання умисно випила 20 таблеток «Емотон» та була направлена ЦМД до приймального відділення Костопільської ЦРЛ. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дочка останні два роки має психічні розлади, у зв`язку з чим лікар психіатр виписала останній препарат «Емотон» для заспокоєння, який дочка через наявні психічні розлади випила у великій кількості і через що батьки викликали швидку медичну допомогу. Після цього відносно неї у поліції склали протокол. Вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВБ №634824 від 05.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_4 від 03.08.2021, характеристику Костопільської загальноосвітньої школи-комплексу І-ІІІ ступенів №6 на ученицю 9-А класу ОСОБА_2 .

Разом з тим, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що його дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні два роки страждає на психічні розлади через боязнь захворіти на коронавірусну хворобу та боязнь забруднитись, у зв`язку з чим лікарем психіатром дочці виписано ліки «Емотон», які остання вживала один раз на день, а 03.08.2021 дочка випила більше таблеток ніж потрібно, у зв`язку з чим батьки викликали швидку медичну допомогу. Вказує, що дочку в сім`ї не ображають і таке могло трапитись через психічний розлад.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що її сестра ОСОБА_2 має психічний розлад і у зв`язку з цим перебуває на обліку у лікаря, що з батьками сестра ніколи не мала конфліктів і що сестра могла випити більше ліків, ніж потрібно, через наявний у неї психічний розлад.

Із наданої Костопільською загальноосвітньою школою-комплексом І-ІІІ ступенів №6 характеристики на ОСОБА_2 вбачається, що остання характеризується у навчальному закладі позитивно, батьки приділяють належну увагу вихованню та навчанню дочки.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому суд враховує, що на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення має бути надано докази саме умисної поведінки або бездіяльності особи щодо виконання нею своїх обов`язків по вихованню дитини.

Такими доказами можуть бути: звернення відповідних соціальних служб щодо ухилення особи від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, незабезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та відсутність поваги до дитини; характеризуючі матеріали на батьків, які свідчать про їх поведінку щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків; відомості з навчального закладу дитини про відсутність участі батьків у її вихованні та зацікавленості навчанням дитини, відсутність збоку батьків контролю за навчанням дитини тощо.

Натомість, з доданих до протоколу матеріалів вбачається, що батьки постійно цікавляться навчанням дитини, що між дочкою та батьками відсутні конфлікти, що дочка страждає на психічні розлади, через які приймає ліки і через що могла випити їх у більшій кількості.

Тобто, матеріали не містять доказів того, які саме із визначених Сімейним кодексом України обов`язків не виконала ОСОБА_1 .

Матеріали справи також не містять доказів у чому саме полягає умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дочки.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд також враховує, що 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відтак, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/2445/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч