Справа № 447/12/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/262/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04 лютого 2021 року,

встановив :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04.02.2021,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 28.12.2020 року о 21 год. 55 хв. У м. Миколаїв, Львівської області, на перехресті вулиць Устияновича-Болоня керував автомобілем марки «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим на думку автора протоколу порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Урбан В.О. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушив норми чинного законодавства, розгляд проводився неповно, необ`єктивно, суд, безпідставно розцінив його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з бажанням скористатися послугами адвоката, як зловживанням процесуальними правами. Вважає, що його неправомірно притягнуто до відповідальності за статтею, яка не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння через зміни внесені у законодавство, яке набуло законної сили 01.07.2020.

Апелянт заявляє, що огляд на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього було проведено із порушеннями норм чинного законодавства. Так, якщо працівник поліції вважав, що ОСОБА_1 керував ТЗ в стані сп`яніння, то повинен був запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння із спеціального технічного засобу за місцем зупинки ТЗ, а в разі незгоди з його результатами повинен був запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Наполягає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, направлення на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я працівник поліції не складав і не направляв його на такий огляд.

Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186311 від 28.12.2020, який ОСОБА_1 відмовився підписувати;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спец.тех.засобів;

- направленням на огляд водія в мед. заклад від 28.12.2020 згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- диском з відеозаписом на якому чітко видно відмову водія;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04 лютого 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена