Номер провадження: 33/813/1213/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 року.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З наведених в оскаржуваній постанові відомостей не вбачаються дані, які можуть свідчити про обґрунтоване та вмотивоване рішення суду.

Апелянт зазначає, що при розгляді справи судом в порушення норм процесуального права було допущено: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визначив як встановлені, невідповідність висновків суду обставинам справи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення lо суду з Полку управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 26 червня 2021 року 00 години 43 хвилини, керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, Французький бульвар, 16, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на пристрої Drager Alcotest 7510 відмовився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. п. 2.5 ДР України. Всі дії зафіксовані за допомогою портативного відеорегістратору № № 1851, 1571

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069714 від 26 червня 2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 26 червня 2021 року святкував родинне свято та вживав алкогольні напої, але за кермо автомобіля BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , 26 червня 2021 року не сідав, автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 . Поліцейські зупинили його, коли він виходив з магазину та примусили проходити тести на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 пояснив, що співробітники патрульної поліції бачили, що за кермом автомобіля BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , була інша особа.

ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП, як під час розгляду вказаної справи судом першої інстанції, так і під час перегляду судом апеляційної інстанції.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 130 ч.1 КУпАП).

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила згідно Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 1 п. 1.10 ПДР, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що він не перебував у автомобілі, та не керував ним. Апелянт зазначає, що вказане також вбачається з відеозапису, що підтверджував би факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням.

Відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, відзнятий на місці події з моменту вбачається, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними.

Провина водія підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 26 червня 2021 року 00 години 43 хвилини, керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, Французький бульвар, 16, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається факт відсутності перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, та факту зупинки вказаного транспортного засобу під його керування.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_3 щодо керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння, тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч ст. 245 КУпАП, не сприяв своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам.

Доводи апелянта у скарзі, що матеріали справи не містять доказів щодо його винних дій у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, прийняті до уваги і є підставою для скасування постанови суду.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обгрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі (ст. 293 КУпАП).

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння, тому суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07.10.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк