Справа № 404/6972/21
Номер провадження 3/404/2582/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення фізична особа підприємець ОСОБА_2 , проводячи підприємницьку діяльність у ТЦ «Полоса» на 2-му поверсі у магазині «Турецький одяг», по АДРЕСА_2 , порушив вимоги ст.21, ч.1, 4 ст.24 КЗпП України щодо укладення трудового договору, Порядку повідомлення Державної податкової служби та її територіальних органів про прийняття працівників на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 щодо порядку оформлення трудового договору.

07.09.2021 року здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності у ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 2-му поверсі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , де виявлено використання найманої праці без оформлення трудових відносин, а саме роботу адміністратора виконував ОСОБА_3 , який в усній розмові повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_1 . Крім того, роботу продавців одягу виконували два працівника, одна з яких представилася ОСОБА_4 , інша особа відмовилась представлятися, які відмовились надавати пояснення.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 07.09.2021 року ОСОБА_2 вчинив фактичний допуск трьох працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), чим порушив вимоги ч.3 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, фактично не визнав, пояснивши, що здійснює підприємницьку діяльність у ТЦ «Полоса» в магазині «Турецький одяг» по АДРЕСА_2 . 07.09.2021 року він особисто здійснював торгівлю одягом та займався підбором персоналу, а саме продавця, оскільки щойно розпочав підприємницьку діяльність. У приміщенні магазину зранку перебувала жінка на ім`я ОСОБА_5 , яка виявила бажання проходити стажування, яке полягало у перевірці її здібностей працювати продавцем та відповідному навчанні. ОСОБА_3 , який на той час знаходився у магазині, його знайомий, який приїхав до нього погостювати. Однак, 07.09.2021 року він відчував ознаки хвороби схожої на «COVID-19» та у нього було погане самопочуття, тому була необхідність звернутися до лікаря. У зв`язку із цим він залишив свого знайомого в магазині, щоб останній наглядав за ним та дівчиною, яка прийшла стажуватися. Вказує, що у цей час відбулося інспекційне відвідування. При цьому ОСОБА_3 допуск до роботи не мав, адміністратором не працював, після вказаної події виїхав за межі України, а ОСОБА_5 прийшла проходити стажування. Хто саме вказаний у протоколі третьою особою як продавець, яка не представилася, він взагалі не знає.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками Управління держпраці у Кіровоградській області направлено докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2021 року (а.с.2-3), акт (а.с.4-7), копію виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8), копію посвідки на постійне місце проживання виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9), фотознімки (а.с.10-11), запит щодо поточного списку працівників страхувальника (а.с.12).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Фактично у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 не здійснював фактичного допуску до роботи працівників у магазині без оформлення трудового договору. Інші докази цього твердження, окрім акту інспекційного відвідування, складеного зацікавленими у справі особами, який не ґрунтується на будь-яких доказах, у справі відсутні. Відповідно акт інспекційного відвідування, який суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам та не підтверджується будь-якими іншими доказами, не може бути визнаний допустимим та достатнім доказом у справі.

Крім цього до матеріалів справи долучені фотознімки (а.с.10, 11), на яких зображені невідомі особи у невідомому приміщенні. Однак з даних фотознімків неможливо зробити висновок, що особи, які знаходяться на фотознімках, виконують будь-яку роботу чи надають послуги, крім цього неможливо встановити їх особи, оскільки пояснення в них не відбиралися та до матеріалів справи вони не долучені.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_2 07.09.2021 року у будь-якій формі допустив до роботи у магазині «Турецький одяг» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 чи інших осіб, визначив їх певний обсяг трудових обов`язків, зобов`язав підкорятися правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам зобов`язувався виплачувати їм заробітну плату, забезпечувати умови праці. Будь-які сторонні свідки (відвідувачі, покупці тощо), які б підтверджували такий допуск до роботи у магазині, відсутні.

Крім того, до протоколу не долучено жодного доказу, який би підтверджував, що вказані у протоколі особи, перебуваючи у магазині, виконували обов`язки продавців та адміністратора, обслуговуючи покупців (не встановлено особи покупців, найменування та вартість проданого товару тощо). При цьому до матеріалів справи не долучені навіть письмові пояснення ОСОБА_1 , щодо осіб, які перебували в його магазині, не з`ясовано чому саме вони перебували в магазині, що вони там робили, яке відношення мають до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та можливість виконання ними будьяких функцій чи покладання обов`язків. Письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , твердження про порушення трудових прав яких викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, як і будь-які достатні повні дані про їх особи (місце проживання, дата народження тощо), у матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості дослідити їх безпосередньо у суді. Одну з осіб, які перебували в магазині під час інспекційного відвідування, взагалі не встановлено. Наведене позбавляє можливості суду підтвердити твердження про факт допуску до роботи без оформлення трудового договору (контракту)трьох працівників встановлено не було.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що він як фізична особа-підприємець допустив до роботи у магазин «Турецький одяг» ТЦ «Полоса», по вул.Академіка Тамма 1-А у м.Кропивницькому будь-кого з конкретних осіб до роботи продавцем чи адміністратором та за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло