П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., з участю: секретаря судового засідання Колінько О.С., особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до відповідальності, адвоката Галушка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.07.2002,

за частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

27 травня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області на розгляд надійшов адміністративний матеріал № 645 за протоколом про адміністративне правопорушення, серія ААБ № 159590, складеним 29.04.2021 інспектором СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом Щербаком І.М. відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до цього протоколу, 29 квітня 2021 року о 17 годині 45 хвилин в м. Кобеляки по вул. Покровській, 110, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ISUZU TROOPER, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та вказані у протоколі обставини заперечували, посилаючись зокрема на те, що він не керував вказаним автомобілем та що йому не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його представника, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вислухавши пояснення інспектора поліції Щербака І.М., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 4 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Тобто, відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення наступає у випадку вчинення однієї чи кількох визначених диспозицією цієї статті дій:

- або керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння тощо;

- або передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння тощо;

- або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння тощо.

Таким чином, з огляду на викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, у цій справі з`ясуванню підлягають наступні обставини:

- чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом;

- чи було у визначеному законом порядку запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння;

- чи відмовився ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, не доведення будь-якої із вказаних обставин виключає існування складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

У якості доказів адміністративного правопорушення у протоколі зазначені пояснення свідків. Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП та DVD-R диск з одним файлом, який містить відеозапис від 29.04.2021.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом як доказ у протоколі не зазначений, а під час перегляду відеозапису встановлено, що останній є змонтованим, оскільки хоча відео файл є цілісним, відеозапис не є безперервним та не містить відрізків часу з 17:45:17 до 17:47:00 і з 17:54:12 до 18:08:20.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, якщо із відеозаписів розміщених на диску долученому до справи, вбачається, що вони не є безперервними, постійно перериваються, то їх не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

За таких обставин вказаний відеозапис не може бути визнаний належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у цій справі.

Водночас слід зауважити, що з переглянутого відеозапису вбачається, що свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 пояснення, які були долучені до протоколу, пишуть під диктовку працівника поліції, що нівелює їх доказове значення вказаних пояснень як доказів вини ОСОБА_1 .

Більше того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 пояснювали, що вони були зупинені працівниками поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак обидва свідка зазначали, що вони не бачили, ОСОБА_1 за кермом автомобіля, самі стояли на певній відстані від автомобіля поліції та автомобіля ISUZU, а свідок ОСОБА_4 при цьому взагалі вказував, що увесь час перебував на іншому боці дороги і підійшов лише для написання пояснень, власне до ОСОБА_1 не підходили й залишалися увесь час біля своїх автомобілів, ані пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ані відмови від його проходження не чули.

Таким чином, слід дійти висновку, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів ані відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, ані пропозиції такого огляду, вчиненої у визначеному законом порядку.

Разом з тим, допитаний у судовому засіданні в якості свідка особа, якій було передано керування автомобілем відповідно до відмітки у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 вказував, що 29.04.2021 до події, яка зафіксована протоколом, за кермом автомобіля ISUZU TROOPER перебував він, оскільки возив ОСОБА_1 по м. Кобеляки з метою огляду об`єктів, щодо яких потрібно проводити роботи, та незадовго до складення протоколу залишив автомобіль припаркованим на тому самому місці, з якого забирав його після передання керування відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані твердження свідка матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення не спростовані.

Допитаний у судовому засіданні інспектор СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант ОСОБА_6 наполягав на правильності складення протоколу, зазначав про відсутність доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом та вказував на те, що направлення на медичний огляд ОСОБА_1 не складалося за відсутністю потреби, оскільки останній до медичного закладу їхати відмовився.

Зазначене вказує на невідповідність дій працівника поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 щодо форми направлення на огляд водія транспортного засобу у формі вручення письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення копія постанови БАБ № 206961 від 29.04.2021 не є належним доказом жодної із вказаних вище обставин, які підлягають встановленню у межах цієї справи.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні (постанова Верховного Суду від 06 вересня 2019 року у справі № 161/12369/17).

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а указав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення свідків слід зробити висновок, що вони не містять відомостей про те, що 29 квітня 2021 року о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом ISUZU TROOPER, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , того, що ОСОБА_1 у визначеному законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також, що останній відмовився від його проходження, а отже, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП,

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя