П О С Т А Н О В А
Справа № 133/2193/21
провадження № 3/133/1445/21
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Хмільницького РВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 164290 від 12.07.2021, складеного ПСРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, капралом поліції Покуторовською І.М., 12.07.2021, о 12:00 год., гр. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме виражався нецензурною лексикою, словесно ображає систематично, чим завдає шкоди її психічному чи моральному здоров`ю.
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
У судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що його дружина провокує його на конфлікти після чого викликає працівників поліції, жодних неправомірних дій щодо дружини, які б могли завдати моральної та психологічної шкоди її здоровю, він не вичняв. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відстуністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Голуб Н.Є., в судове засідання не зявилась, однак до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Разом з тим просила врахувати характеристуку ОСОБА_1 по місцю його проживання, яка долучена нею до матеріалів справи; відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Просила закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Згідно зі статтею 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до такого висновку.
Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій особі, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї", насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №164290 від 12.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення насильства в сім`ї, яке полягало в завданні шкоди психологічному та моральному здоров`ю його дружини ОСОБА_2 .
Із матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ №164290 від 12.07.2021 складений на підставі письмової заяви ОСОБА_2 від 12.07.2021, із якої вбачається, що остання просить вжити міри відносно її чоловіка ОСОБА_1 , оскільки він систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї.
Інших будь-яких доказів, які б підтверджували неправомірні дії ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу, при направленні справи до суду для розгляду по суті, не долучені.
Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Обставини, які зазначені у протоколі мають бути доведені належним чином.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, категорично заперечував, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.
Із довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Дубовомахаринецького старостинського округу Самгородоцької сільської ради Вінницької області від 30.08.2021 №39, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період проживання на території с. Дубові Махаринці, зарекомендував себе з позитивної сторони. Веде себе адекватно, влаштувався на роботу, спиртними напоями не зловживає, в сім`ї не дибоширить.
До протоколу не дадано доказів, які б беззаперечно вказували на вину ОСОБА_1 та підтверджували подію та склад адміністративного правопорушення. Свідків події у протоколі не зазначено, інші документи також не містять посилань на наявність очевидців події. Потерпіла, яка була повідомлена про розгляд справи шляхом передання їй для вручення повістки ОСОБА_1 , зі слів останнього, не виявила бажання з`явитись до суду.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, та надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснення та характеристуку з місця проживання, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені будь-якими належними доказами.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,173-2, 245, 251, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. ПЄТУХОВА

12.10.21