ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 Справа №607/17626/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., з участю прокурора Дедюх Т.Я., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які поступили з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Тернопільської області, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільської області, відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 14.12.2020 подав на офіційний веб- сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі-Декларація), яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом ГУНП в Тернопільській області від 21.01.2020 № 13 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію та призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

10.11.2020 рядового поліції ОСОБА_1 поліцейського СРПП №4 Гусятиського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, на підставі наказу ГУНП в Тернопільські області №272 о/с, на підставі п.5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції з 13.11.2020. ОСОБА_1 отримав свою трудову книжку та приписне посвідчення, що засвідчив власноручним підписом про отримання.

Крім того встановлено, що ОСОБА_1 21.01.2020, перебуваючи на службі в Національній поліції України, особисто ознайомлений із пам`яткою- ознайомлення поліцейських, державних службовців, працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними із службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_1 ознайомлений із Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, про що свідчить його власноручний підпис.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

Водночас, ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, а саме 14.12.2020 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Роз`яснень НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) №1 від 03.02.2021, декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності (підпункт 2 пункту 1).

Відповідно до п. 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції № 168/19 від 12 грудня 2019 року «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1300/34271 від 27 грудня 2019 року, який набрав чинності 01.01.2020) декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання суб`єктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої підпунктом 2 пункту 5 цього Розділу, що зазначено у абзаці другому п.11 Порядку.

Відповідно до п.2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 № 19, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за № 1479/29609, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є останній день виконання суб`єктом декларування зазначених функцій.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями протягом 20 робочих днів з дня такого припинення, тобто не пізніше 11.12.2020.

Водночас, 11.12.2020 о 11.06 ОСОБА_1 подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (тип декларації «після звільнення») за 2019 рік, а не за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2020 по 12.11.2020.

У подальшому, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями подав з порушенням встановлених строків, а саме 14.12.2020.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/documents/3dl0727c-7ffb-4dn-b655-e64fd0570f9f) встановлено дату подачі декларацій перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями ОСОБА_1 саме 14.12.2020, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних f відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Усі інші документи, які суб`єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП.

Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення не санкціонованих змін до поданого документа (забезпечу єцілісність документа).

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку. ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час перевірки не здобуто доказів, які б підтверджували поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 е-декларації перед звільненням.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, який відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства в частині фінансового контролю, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, у його діях наявний прямий умисел.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що розуміє зміст роз`яснених йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП, вину у вчиненому визнає, з обставинами наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення погоджується.

Прокурор Дедюх Т.Я. пояснила, що із відомостями наведеними в протоколі про адміністративне правопорушення погоджується, матеріалами повністю підтверджується те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тому просить притягнути до відповідальності. Крім цього просить долучити до матеріалів справи висновок прокурора у межах ст. 250 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім власного визнання вини, що на думку суду є належним доказом. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: - 1) копією пам`ятки-ознайомлення поліцейських, державних службовців, працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними із службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений 21.01.2020; 2) витягом (скріншотом) з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/documents/list?q=%D 1 %82%D 1 %80%D0%B0%D 1 %87 %D 1 %83%D0%BA+%D0%BD%D0%B0%D0%B7%D0%B0%D 1 %80+%D0%BF %D0%B5%D 1 %82%D 1 %80%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D 1 %87&date_from=& date_to=» щодо подання ОСОБА_1 електронних декларацій; 3) електронною декларацією ОСОБА_1 з сайту Національного агентства з питань запобігання корупції після звільнення, за 2019 рік поданою 11.12.2020; 4) електронною декларацією ОСОБА_1 з сайту Національного агентства з питань запобігання корупції перед звільненням, за період з 01.01.2020 р. по 17.11.2020 р. поданою 14.12.2020 року; 5) копією рекомендацій для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби із відміткою ОСОБА_1 про ознайомлення з ними; 6) витягом з наказу ГУНП в Тернопільській області №13 о/с від 21.01.2020 про прийняття на службу в поліцію та призначення на посаду ОСОБА_1 ; 7) витягом з наказу ГУНП в Тернопільській області №272 о/с від 10.11.2020 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; 8) копією розписки ОСОБА_1 про отримання ним трудової книжки та приписного посвідчення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тобто - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП є уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Закон України «Про запобігання корупції» не передбачає затвердження Національним агентством з питань запобігання корупції обгрунтованого висновку або повідомлення із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно із п.13 розділу IV Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом НП України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу НПУ від 31.07.2019 № 765), ДВБ для виконання покладених завдань і функцій в установленому порядку має право складати відповідно до вимог законодавства України протоколи про адміністративні правопорушення за фактами вчинення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, застосовувати передбачені законом заходи забезпеченім провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, працівники ДВБ НП України є уповноваженими на складання протоколів вказаної категорії, у зв`язку з чим вони не можуть бути повернуті з підстав їх складання неуповноваженою особою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушення вимог ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тягне за собою відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той чаї як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходу адміністративного примусу.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, зокрема визнання вини, а також з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, вважаю, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статями 22, 23, 40-1, 172-6, 251, 280, 283, 284 КУпАП, 3, 45 ЗУ «Про запобігання корупції», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень, які стягнути в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяТ. Я. Багрій