КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №33/824/4292/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александренка В`ячеслава Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АА №299157 ОСОБА_1 24.07.2021 року, о 21-00 годині, у м. Києві на річці Десенка біля мосту Патона, керував плавзасобом «Вауliner ciera 285, 1997 р/в», з двигуном «Меркрузер 300», у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер» «Алкотестер 6810» №ARBH-0640, результат тестування - 0,35‰. Тобто, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні судового збору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Александренко В`ячеслав Віталійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поліцейські не проінформували апелянта про порядок застосування спеціального технічного засобу та дату останнього калібрування, не надали свідоцтва про державну реєстрацію приладу та свідоцтва про його повірку, як то передбачено п. 5 розділу II «Інструкції», яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року. Після чого одразу, без з`ясування супутніх обставин, які безпосередньо негативно впливають на достовірність результатів тесту, поліцейські у декілька заходів провели тестування підзахисного, закінчивши проведення тесту о 20:57:34 сек.. Таким чином проміжок часу між підходом поліцейського катеру до катера апелянта (о 20:46:32 сек. та проведенням тесту (о 20:57:34 сек.) складає 11 хв. 02 сек.

Вказує, що ОСОБА_1 з результатами огляду не погодився, зазначивши про це у Протоколі про адміністративне правопорушення, у Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , у роздруківці Тесту №2504. Вважає, що поліцейські повинні були діяти згідно п. 6 та 7 Порядку «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров, - уповноважена особа забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Посилається на правові позиції в аналогічних справах та випадках, які містяться у постанові Київського апеляційного суду від 15.02.2021 року у справі № 756/12413/20, постанові Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року у справі № 760/23987/20, постанові Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року у справі № 757/45413/20-п.

Звертає увагу суду на те, що оскаржуваною постановою суд, наклав на апелянта адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, «з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік», тим самим незаконно позбавив апелянта права керування колісними транспортними засобами, автомобілем, мотоциклом тощо, що безумовно вказує на незаконність стягнення, оскільки виходить за межі санкцій установлених ч. 5 ст. 130 КУпАП проте, згідно ст. 33 КУпАП - стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 КУпАП керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк десять діб, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення ч. 5 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення АА №299157 ОСОБА_1 24.07.2021 року, о 21-00 годині, у м. Києві на річці Десенка біля мосту Патона, керував плавзасобом «Вауliner ciera 285, 1997 р/в», з двигуном «Меркрузер 300», у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер» «Алкотестер 6810» №ARBH-0640, результат тестування - 0,35‰;

- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 , проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 24.07.2021 року, результат тестування - 0,35‰;

- у Акті огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, які здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм ч. 5 ст. ст. 130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , у протоколі ОСОБА_1 зазначив про те, що він не погоджується із результатом огляду.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 24 липня 2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, щополіцейські не проінформували апелянта про порядок застосування спеціального технічного засобу та дату останнього калібрування, не надали свідоцтва про державну реєстрацію приладу та свідоцтва про його повірку, як то передбачено п. 5 розділу II «Інструкції», яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року. Після чого одразу, без з`ясування супутніх обставин, які безпосередньо негативно впливають на достовірність результатів тесту, поліцейські у декілька заходів провели тестування підзахисного, закінчивши проведення тесту о 20:57:34 сек. Таким чином проміжок часу між підходом поліцейського катеру до катера апелянта (о 20:46:32 сек. та проведенням тесту (о 20:57:34 сек.) складає 11 хв. 02 сек., суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки у випадку незгоди із результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 міг самостійно звернутись до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, щоОСОБА_1 з результатами огляду не погодився, зазначивши про це у Протоколі про адміністративне правопорушення, у Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , у роздруківці Тесту №2504. Вважає, що поліцейські повинні були діяти згідно п. 6 та 7 Порядку «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров, - уповноважена особа забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються відеозаписом, яким встановлено факт, того що під час проходження тестування ОСОБА_1 не висловлював свою не згоду з результатами.

Посилання на правові позиції в аналогічних справах та випадках, які містяться у постанові Київського апеляційного суду від 15.02.2021 року у справі № 756/12413/20, постанові Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року у справі № 760/23987/20, постанові Київського апеляційного суду від 09.04.2021 року у справі № 757/45413/20-п, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки постанови апеляційних судів не є обов`язковими для застосування судової практики відповідно до норм КУпАП.

Разом з тим, притягнувши до відповідальності ОСОБА_1 та застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції не звернув уваги на відповідальність, яка передбачена ч.5 ст. 130 КУпАп.

Так, санкція ч. 5 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк десять діб, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки вказане адміністративне покарання не передбачено ч. 5 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Відтак, апеляційний суд вважає, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року підлягає зміні в частині позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік на покарання, яке передбачене ч. 5 ст. 130 КУпАП накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строком на один рік.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 5 ст. 130 КУпАП , а постановаДніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року підлягає зміні в частині призначення стягнення (покарання).

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Крюкової Александренка Вячеслава Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року змінити в частині позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, на позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами плавучих засобів на строк один рік.

В іншій частині постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко