Провадження № 33/801/768/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Левицької О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення на менш суворе, а саме у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

У скарзі зазначає, що визнає вину у вчинені адміністративного правопорушення, однак, не погоджується із призначеним судом покаранням, яке є занадто суворим. Судом при накладенні стягнення не було враховано характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, так як протягом року до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху вона не притягувалася, правопорушення вчинено з необережності, вона перебувала у тверезому стані, визнала повністю вину у скоєному правопорушенні, пошкодження транспортних засобів є незначними. Крім того, на утриманні у неї є малолітній син, якого вона виховує без чоловіка, і якого вона доставляє в школу та різноманітні позашкільні заклади на автомобілі. Також вона працює на посаді менеджера зі збуту ФОП « ОСОБА_2 », автомобіль використовує під час виконання своїх посадових обов`язків по роботі, тому керування автомобілем є фактично єдиним засобом проживання її родини. З урахуванням вказаних обставин, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП більш м`якого альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд в оскаржуваній постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення. Її пояснення з приводу того, що вона «не змогла зупинити свій автомобіль, тому що не знайшла педаль гальм і здійснила зіткнення» не відповідають дійсності і є надуманими.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності. Зазначив, що претензій до ОСОБА_1 не має, питання щодо механічних пошкоджень автомобіля вирішує через страхову компанію. Тілесних ушкоджень він не отримав. Просить не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2021 о 17 год. 10 хв. по вул. М. Шимка, 2, в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Proton, р/н НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості, щоб постійно контролювати рух, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем Renault Latitude, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Підпунктом б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1. Правил дорожнього руху).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції, повно та всебічно встановивши фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, досліджених в судовому засіданні, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не заперечує висновки суду першої інстанції в частині наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а лише просить змінити вид застосованого до неї стягнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні стягнення за вчинене правопорушення: штраф (в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) або позбавлення права керування транспортними засобами (на строк від шести місяців до одного року).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Суд першої інстанції мотивував свій висновок щодо обраного виду стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тим, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не здатна знайти педаль газу, внаслідок чого вчинила грубе порушення Правил дорожнього руху, яке могло призвести до тяжких наслідків.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про помилковість висновку суду в цій частині, оскільки як в судовому засіданні, так і в письмових поясненнях, які вона надала після ДТП, пояснила, що здійснила зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 внаслідок того, що під час гальмування у неї сповзла нога з педалі гальма.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що пригальмовуючи перед постраждалим автомобілем, у неї сповзла нога з педалі гальмування і вона в`їхала в нього (а.с.4).

Висновок суду першої інстанції в частині того, що ОСОБА_1 «не здатна під час керування транспортним засобом знайти педаль газу» суперечить її першочерговим поясненням, які вона надавала безпосередньо після ДТП, а відтак є надуманими і викладеними у некоректній формі.

Положеннями статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Встановлено, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинила вперше. Доказів того, що ОСОБА_1 раніше піддавалася адміністративному стягнення матеріали справи не містять.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжких наслідків заподіяно не було, пошкодження транспортних засобів мають незначний характер.

Свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 визнала, в скоєному розкаялася.

Відповідно до довідки №2 від 22.09.2021, виданої ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді менеджера зі збуту з 21.11.2016 по теперішній час та для більш продуктивного та ефективного виконання своїх посадових обов`язків використовує автомобіль. Стаж керування транспортними засобами - 8 років (посвідчення водія видано 05.06.2013).

Беручи до уваги вищевказане, та те, що ОСОБА_1 не заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зробила для себе відповідні висновки, зважаючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, правопорушення не заподіяло істотної шкоди, а автомобіль ОСОБА_1 використовується в робочих цілях, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_3 , який не має претензій до ОСОБА_1 та просив не застосовувати до неї найсуворіше стягнення, апеляційний суд вважає за можливе змінити вид застосованого заходу адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало