Справа № 463/7879/20 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/1559/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника- адвоката Яцишина А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Яцишина Андрія Володимировича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.09.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює директором Комунального підприємства ЛОР «ОХМАДИТ» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови судді першої інстанції ОСОБА_1 , будучи директором Комунального підприємства ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Лисенка, 31, допустила порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

На дану постанову адвокат Яцишин А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження, скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП. Вважає, що постанова прийнята з грубим порушенням норм чинного законодавства України.

Апелянт покликається на те, що строк апеляційного оскарження пропустив через те, що копію постанови ОСОБА_1 отримала 17.10.2020 рекомендованим листом, а в судовому засідання присутній не був через неналежне повідомлення .

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушення, оскільки адресу складання є вул. Лисенка,31, м. Львів ЛОР «ОХМАДИТ», текст протоколу вже був надрукований, відповідно заздалегідь є упередженим ставлення особи, яка його складала, тим більше у примірнику, виданого ОСОБА_1 , немає підпису особи яка складала протокол. Крім того у протоколі чітко не відображено суті правопорушення, тобто в чому саме полягає протиправність діяння ОСОБА_1 .

Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 є директором комунального некомерційного підприємства «Львівська обласна клінічна лікарня «Охмадит». Джерелом видатків на оплату праці КНП є кошти отримані в результаті його господарської некомерційної діяльності. Це зазначено в п. 9.7 Примірного статуту для комунального некомерційного підприємства, яка надає первинну медичну допомогу та Примірного статуту для комунального некомерційного підприємства, яка надає вторинну і третинну медичну допомогу ( додаток 4.1, 4.2 до Методично рекомендації….). Таким чином КНП ЛОКЛ «Охмадит» не є розпорядним публічної інформації, зокрема запитуваної інформації, а отже на таке не розповсюджуються норми ЗУ «Про доступ до публічної інформації», тому відповідь на запит було надано в порядку Закону України « Про звернення громадян». Більше того, ст. 31 Закону України « Про оплату праці» визначено, що відомості про оплату праці працівника надаються будь-яким органам чи особам лише у випадках, передбачених законодавством або за згодою чи на вимогу працівника. Особи, яких стосується запитувана інформація, згоди на розголошення такої не надавали, а отже розголошення даних було б порушенням статей 2,11 Закону України « Про захист персональних даних»

Крім того апелянт акцентує увагу на тому, що запит сформульовий не у відповідності і законодавством, бо там зазначено надати «зарплатні корінці», тобто просить надати неіснуючі документи, бо такого формулювання у законодавстві не має. Також у запиті просять надати інформацію про працівників, яким у квітні-червні 2020 року нараховано доплату, але не зазначено якого підприємства. Також у запиті є інформація про акт перевірки лікарні, але не вказано якої лікарні стосується такий акт.

Апелянт вважає, що з врахуванням зазначеного вище в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника на підтримку апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

Згідно із загальним визначенням поняття адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначені вище вимоги Закону суддею першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП не в повній мірі дотримано, зокрема, не з`ясовано чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи був умисел на вчинення.

З частини 2 статті 212-3 КУпАП вбачається порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, - яке тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 даного Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.п.1,6 ст.3 Закон України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Зазначені обставини були належним чином досліджені суддею, однак не в повній мірі з`ясовані обставини справи зокрема не з`ясовано об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212-3 КУпАП.

Так ОСОБА_1 пояснив, що так, як лікарня і зокрема він, як директор, не являються розпорядниками коштів, то не було можливості вчасно скерувати лист відповідь на запит через відсутність марок.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважена вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь вини, майновий стан, визнання факту вчинення правопорушення, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ч.2 ст. 212-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Яцишину А.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Яцишина Андрія Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 212-3 КпАП України, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена