Провадження № 33/4820/441/21
Справа № 686/1074/21 Головуючий в 1-й інстанції Трембач О. Л.
Категорія: ст.483МК України Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ліханової О.В., представника Подільської митниці Держмитслужби Богача Л.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника Ліханової О.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу - 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 492 159 гривень 55 копійок з конфіскацією транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM 460, VIN: НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, захисник Ліханова О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, відносно ОСОБА_1 , закрити.

Вважає, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився 16 жовтня 2019 року, оскільки 16.04.2019 року є днем виявлення правопорушення, а відповідно до матеріалів справи правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вчинене 15.12.2017 року. Тобто, відповідно до чинної ч.2 ст.467 МК України, строк притягнення ОСОБА_1 також закінчився, оскільки на день постановлення судового рішення, з моменту виявлення правопорушення, пройшло 6 місяців 12 днів, про що сторона захисту двічі заявляла письмово, але суд першої інстанції проігнорував таке.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що сканованими копіями документів, які стали підставою для переміщення транспортного засобу через митний кордон України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС, підтверджується доведеність вини ОСОБА_1 , але зазначені документи підтверджують виключно факт наявності розбіжностей відомостей в документах, які ОСОБА_1 надав працівникам Львівської митниці, як підставу для переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки Рено Преміум,460, та документами, які надійшли від митних органів Республіки Польща для визначення митної вартості вказаного транспорту. Однак вони не можуть бути використані в якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Місцевим судом не взято уваги, що транспортний засіб марки Рено Преміум,460, є транспортним засобом комерційного призначення, а відповідно до ч.1 ст.259 МК до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення, подається попередня митна декларація, ч.2 цієї статті визначається ким подається зазначена декларація.

Однак, місцевим судом досліджено ПМД ЕЕ №400030/2017/021290 (а.с.11), з якого убачається, що попередня митна декларація з доданими до неї документами в електронному вигляді надійшла до митного органу.

За даними журналу пункту пропуску ОСОБА_1 в`їхав в пункт пропуску 15.12.2017 року о 03:10:55, тобто, коли документи на транспортний засіб вже були в розпорядженні митного органу (а.с.15).

Із пояснень директора ТОВ «ВЕРТЕКС БІС» ОСОБА_2 убачається, що документи, а саме їх копії, для оформлення попередньої митної декларації були надані декларанту ТОВ «Подільська Регіональна Агенція», відправником товару компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» по електронній пошті (а.с.41-42).

Такі обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 , який працював на той час митним брокером в компанії ТОВ «Подільська регіональна агенція».

Крім того, ОСОБА_1 діяв відповідно до довіреності №D, виданої компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» - як перевізник для доставки вказаного транспортного засобу в митний орган для оформлення за умовами контракту DAP Хмельницький.

Відповідно до Правил Інкотермс 2010, DAP на продавця покладається обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші митні процедури при ввезенні.

В даному випадку отримувачем товару вказаного транспортного засобу виступило ТОВ «ВЕРТЕКС БІС» і здійснило оплату всіх митних платежів та після розмитнення автомобіля набуло право власності на нього.

Таким чином, суд помилково дійшов висновку, що ОСОБА_1 був наділений повноваженнями як перевізника так і декларанта товару.

Апелянт наполягає, що в діях ОСОБА_1 відсутня ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, представника Подільської митниці Держмитслужби Богача Л.Л., який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно з ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримано, а його висновок про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є передчасним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частиною 1 ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Відповідно до п. 7 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації у разі потреби; ВМД (у разі транзиту транспортного засобу, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням таких пільг); паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM 460, VIN: НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання Львівській митниці ДФС, як підставу для переміщення цього транспортного засобу, документів INVOICE № 171213.3- ASC/ VTB від 13.12.2017, CMR № б/н від 13.12.2017 з неправдивими відомостями щодо вартості та умов поставки транспортного засобу необхідними для визначення його митної вартості,

Однак, зазначені документи не містять жодних ознак внесення до них неправдивих відомостей, а зазначена інформація є достатньою для прийняття рішення про пропуск транспортного засобу через митний кордон України.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що був виключно перевізником та діяв в межах доручення.

Митне законодавство чітко розрізняє особи декларанта і перевізника під час пропуску товарів через митний кордон України та етапи митного оформлення, подання митної декларації і пропуск товарів через митний кордон.

Так, ОСОБА_1 на підставі довіреності від чеської фірми «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» від 13.12.2017року та комерційного документу ІNVOICE №171213.3-ASC/VTB від 13.12.2017 з вартістю 10000 Євро, який оформлений від імені чеської компанії «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» (Rуbna 716|24, Stare Mesto, 11000 Praha, CZ) для ТОВ «ВЕРТЕКС БІС» (м. Хмельницький, вул. Вінницька, буд.1) та міжнародної товаротранспортної накладної СMR № б/н від 13.12.2017 року здійснював доставку транспортного засобу (товару) та подання митним органам відповідних документів. Тобто, за висновками місцевого суду, ОСОБА_1 був наділений повноваженнями як перевізника так і декларанта товару, з чим не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України перевізник може нести відповідальність лише за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів, документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 МК України), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки, не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, в частині подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача товару та його вартості.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накладаючи на нього стягнення, суд першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів у справі, не дав їм належної оцінки, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи представника митниці про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки саме він, відповідно до ст.335 МК України, під час ввезення на територію України транспортного засобу надав перелічені документи, ураховуючи викладенні обставини, позбавлені підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил, ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Ліханової О.В. задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша