ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення, за протоколом № 3005, що надійшла з ГУ ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ „ВП „ЗТА, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 3005 від 15.09.2021 року, при проведенні перевірки ТОВ «ВП«ЗТА» встановлено, що головний бухгалтер ОСОБА_1 , вчинила порушення: п.п. 134.1.1.п. 134.1 ст.134,п, 135.1. ст.135 розділу III з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України №2755-У1 від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 254 541 грн., а саме - до складу витрат включено суми по взаємовідносинам з ризиковими контрагентами з ТОВ «ЮВЕНТУС ПРОМ» та ТОВ «ОПТІМА ЛЕНД», взаємовідносини з якими не підтверджений документально, встановлено порушення пп. «б» п. 185.1. ст. 185, пп. «в» п. 186.3 ст. 186, п. 190.2 ст. 190, п. 198.1. п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198. п. 208.2 ст. 208 п. 201.1., п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) на загальну суму 299 551 грн., в зв`язку з не нарахуванням податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціям з отримання Послуг, від нерезидентів, місце постачання яких визначено на митній території України та по взаємовідносинам з ризиковим контрагентом ТОВ «ЮВЕНТУС ПРОМ».

Детально зміст порушення викладений у витязі акту документальної планової перевірки від 15.09.2021 №8632/08-01-07-01/32650355

Дії головного бухгалтера ТОВ „ВП „ЗТА ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на підставі наявних документів та поданого нею клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься перелік норм матеріального права, які не пов`язані із веденням податкового обліку, зокрема, не відображено, у якій частині та який саме документ податкового обліку складено протиправно, із недостовірними даними чи відхиленнями тощо.

Протокол не містить роз`яснення, у чому конкретно полягають вчинені ОСОБА_1 порушення, які інкримінуються, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкривають суті конкретного порушення, яке ставиться йому у провину, чим порушується його право на захист.

Із наявних матеріалів справи не вбачається, які ж саме дії /бездіяльність вчинені ним, у чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини та суті вчинення самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому вони полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

З огляду на встановлені вище обставини протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, її винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не надано жодного належного і допустимого доказу того, що ОСОБА_1 , як головний бухгалтера ТОВ «ВП «ЗТА» не забезпечила ведення податкового обліку на підприємстві, або на підприємстві відсутній податковий облік, або такий облік наявний, проте ведеться з певними порушеннями.

Наданий до суду витяг із акту документальної планової перевірки від 15.09.2021 №8632/08-01-07- 01/32650355 лише засвідчує факт проведення заходу податкового контролю у платника податків, яким є суб`єкт господарювання ТОВ «ВП «ЗТА», а не особа, щодо якої складено протокол.

Із метою дотримання балансу між публічними і приватними інтересами, у тому числі дотримання прав платників податків на захист своїх прав та інтересів, Податковим кодексом України встановлено умови та порядок оформлення результатів перевірок, а також прийняття контролюючими органами рішень та їх узгодження.

Викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі собою такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.

Акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

У Постановах Верховного Суд від 20.11.2018 у справі № 9901/633/18, від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 у справі N9901/497/18, від 20.03.2019 по справі №810/5854/14, від 10.09.2013 у справі №21-237а13, від 27.03.2018 у справі №813/2524/17, від 10.05.2018 у справі № 811/119/13-а, від 09.08.2018 у справі № 826/5302/14 зробив правовий висновок: акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Проте, оцінка акту перевірки, в тому числі викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня (у разі оскарження в адміністративному порядку) або судом.

Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти.

Пункт 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України наділяє платника правом подати заперечення, додаткові документи і пояснення у разі, якщо він не погоджується з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, які можуть бути подані протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта.

Як вбачається із наявних у справі документів, акт перевірки суб`єкта господарювання, і протокол про адміністративне правопорушення складені в один день - 20 серпня 2021 року, тобто, навіть без очікування спливу строку регламентованого п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, на подачу відповідних заперечень і пояснень на акт.

На час розгляду справи по суті відсутні складені та узгоджені податкові повідомлення-рішення, які можуть створювати для платника будь-які наслідки.

Отже, Акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень рішень, докази прийняття яких відсутні.

Таким чином, до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо того, що висновки Акту перевірки мали наслідком для платника податків вжиття юридично-значимих дій, в тому числі складення та узгодження податкового-повідомлення рішення.

Отже, Акт перевірки не є належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суддя дійшов висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 163-1 247, 283, 284 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць