П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2021 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю.

за участю прокурора Пастух А.Є.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Сокальського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №492 від 15.07.2021р. встановлено, що ОСОБА_1 будучи т.в.о. директора КП «Соснівкажитлокомунсервіс», відповідно до підпункту «а» п.1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, лише 05.04.2020 року о 11.20год., хоча була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до 00.00 год. 01.04.2021р., чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бідненко В.М. надав клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з незначимістю правопорушення та ненастанням жодних наслідків правопорушення, а провадження по справі закрити. Зазначає, що у ОСОБА_1 не було жодного умислу на спеціальне невчасне неподання декларації, оскільки в неї немає майна, яке б вона хотіла приховати. Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 вказала на поважну причину строку подання декларації, якою зазначила, що її повідомили про необхідність подання декларації лише 02.04.2021р., тобто після спливу двох днів від 00.00год. 01.04.2021р. Вона 02.04.2021р. зареєструвалася в персональному кабінеті на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції та подала декларацію 04.04.2021р. Вважає, що в діях ОСОБА_1 немає характеризуючих даних у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел не неподання чи невчасне подання декларації, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Прокурор вказав, що протокол складений правомірно, просив застосувати до порушниці стягнення передбаченого санкцією ст. 172-6 ч.1 КУпАП. Крім цього зазначив, що відсутні поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік у ОСОБА_1 відсутні. Також, вказав, що фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати дату з`ясування всіх необхідних даних, у тому числі щодо наявності (або відсутності) поважних причин для неподання декларації, оскільки лише після їх отримання уповноваженому суб`єкту на складання протоколу можливо встановити всі ознаки складу правопорушення зазначеної категорії та скласти відповідний протокол. Разом з цим, зазначає, що у даному випадку застосування ст.22 КУпАП суттєво знижує ефективність протидії корупції, дозволяє правопорушнику уникнути передбаченої законом відповідальності, тому застосування такої щодо адміністративного корупційного правопорушення є необгрунтованим та безпідставним. Правопорушення пов`язані з корупцією не можуть вважатися малозначними.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, будучи т.в.о.директора КП «Соснівкажитлокомунсервіс», несвоєчасно, а саме 05.04.2021р. подала декларацію за 2020 рік, хоча, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до 00.00 год. 01.04.2021р.

Відповідно до п.п. «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту Закон) суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.1 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного Агенства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Разом з цим, покликання ОСОБА_1 на те, що про необхідність подання декларації вона дізналась лише 02.04.2021р., тобто після спливу двох днів від 00.00год. 01.04.2021р. і 02.04.2021р. зареєструвалася в персональному кабінеті на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції та подала декларацію 05.04.2021р. спростовується матеріалами справи.

Зокрема, даними ОСОБА_1 12.07.2021р. поясненнями встановлено, що остання подавала декларацію про доходи за 2020 рік 31.03.2021р., однак не змогла зайти в особистий кабінет з технічних причин.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення добровільно надала письмові пояснення, жодних зауважень не мала, лише під час судового розгляду, усвідомлюючи покарання в межах санкції статті, почала доводити протилежне.

Підстав для закриття провадження у справі на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як про це просить захисник, з огляду на вищенаведені та досліджені судом докази в їх сукупності, не убачаю.

Таким чином, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, декларацію ОСОБА_1 , пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, інші зібрані та досліджені судом докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного ОСОБА_1 слід визнати винною у порушенні обов`язків встановлених ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до 00.00год. 01.04.2021р. і відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно правопорушника суд враховує: її її та особу; майновий стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року не притягувалася; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено, суд вважає, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст.84 ЗУ "Про державну службу" підставою для припинення державної служби є притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, яким на особу накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов"язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Також ст.148 КЗпПУ встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене (догана, звільнення) пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Керуючись ст. ст. 172-6, 283-285 КУпАП , ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 850 (вісімсот п`ятдесят)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина