ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1044/21

Провадження № 3/568/1484/21

21 жовтня 2021 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданого Кременецьким РС УДМС України в Тернопільській області 14.05.2016 р., посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.02.2018 р.

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №0023238 від 22.07.2021 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 22.07.2021 року о 13 год. 10 хв. в м.Радивилів вул.Почаївська проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення марки «PEUGEOT» д.р.н. НОМЕР_3 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону відповідальність передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.М. пояснив, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП містить не точності, а саме не вірно зазначена дата і рік народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так само не вірно зазначено серію і номер посвідчення водія ОСОБА_1 , що перешкоджає встановленню особи, відносно якої складений протокол. Окрім того, звертає увагу суду на те, що протокол складено не уповноваженою особою - головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду на вантажному транспорті Управління Укртрансбезпеки Собчук А.М., який не мав поноважень щодо контролю за здійснення діяльності щодо перевезення пасажирів. Враховуючи викладене, просив суд закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши захисника адвоката Шевчук В.М., суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0023238 від 22.07.2021 р. відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Павлоград Дніпропетровська область. (а.с.2).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Кременецьким РС УДМС України в Тернопільській області 14.05.2016 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с.Ілларіоново Синельниківського району Дніпропетровської області. (а.с.14)

Також в протоколі в графі «Документ, що посвідчує особу» вказано посвідчення водія НОМЕР_4 від 15.12.2009 р. (а.с.2). Згідно копії посвідчення водія ОСОБА_1 зазначено серія НОМЕР_2 від 01.02.2018 р. (а.с.18)

Протокол про адміністративне правопорушення - є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Тому, вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в сукупності, приходжу до висновку, що суд немає реальної можливості дати оцінку неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративної справи.

При цьому очевидно, що і сам протокол про адміністративне правопорушення є очевидно недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, відносно якої складено адміністративний протокол за ч.1 ст.164 КупАП.

Розглядаючи дану справу і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 164 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення,всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлено, а тому, згідно ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя В.О. Троцюк