ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1205/21

3/609/560/2021

26 жовтня 2021 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 619458 від 26 жовтня 2021 року, 29 вересня 2021 року о 05.00 год. громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношеню до сина ОСОБА_2 , що виражалося в нецензурній лайці та образливому чіплянні в його адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 619457 від 26 жовтня 2021 року, 29 вересня 2021 року о 05.00 год. громадянин ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_3 , що виражалося в нецензурній лайці та образливому чіплянні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що у нього з дружиною виник сімейний конфлікт, жодного домашнього насильства по відношенню до дитини та дружини не вчиняв. На даний момент з сім`єю перебуває в добрих відносинах.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справ, про адміністративні правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності-ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №619458 від 26 жовтня 2021 року та серії ВАБ № 619457 від 26 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якої передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Однак в судовому засіданні не встановлено жодних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 619458 від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 інкриміновано вчинення домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до сина, що виражалося в нецензурній лайці та образливому чіплянні, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 619457 від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 інкриміновано вчинення домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до дружини, що виразилося в нецензурній лайці та образливому чіплянні, однак згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 , що міститься у матеріалах справи, остання зазначає що ОСОБА_1 вчинив суперечку.

Окрім того у письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_3 від 29.09.2021 року, що долучені до матеріалів справи, остання зазначає, що попросила сина зателефонувати в поліцію для припинення суперечки.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Одночасно суд зазначає, що звернення до правоохоронних органів саме по собі не підтверджує факт вчинення домашнього насильства, а може свідчити про наявність конфлікту.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ДОП ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (пояснення свідків, відеозапис правопорушення).

Щодо наданого, як доказ електронного рапорта від 29.09.2021, суд не може вважати його належним доказами, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_3 , тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 619458 від 26 жовтня 2021 року та серії ВАБ № 619457 від 26 жовтня 2021року складені із порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із доданих до матеріалів адміністративних справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.09.2021 року судом встановлено, що ОСОБА_1 був виявлений працівником ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області 29.09.2021 року від нього відібрано письмові пояснення, проте протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 619458 від 26 жовтня 2021 року та серії ВАБ № 619457 від 26 жовтня 2021року складені лише 26 жовтня 2021 року, того ж дня і вручені його копії ОСОБА_1 , тобто на 27 день після виявлення особи, яка на думку працівників поліції вчинила правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст., 36, 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: справу №609/1205/21, провадження №3/609/560/2021, яка кваліфікується за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, справу №609/1206/21, провадження №3/609/561/2021, яка кваліфікується за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №609/1205/21, номер провадження №3/609/560/2021.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: М. В. Харлан