Провадження №3/127/7632/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 218741 від 02.08.2021 року та АПР18 № 218742 від 02.08.2021 року ОСОБА_2 02.08.2021 року о 02 год. 20 хв. в м. Вінниця по вул. М. Ващука, 11, виражався нецензурною лайкою на дитячому майданчик, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян. На законну вимогу працівників поліції при виконанні службових обов`язків припинити адміністративне правопорушення, а саме висловлюватись нецензурною лайкою в громадському місці, не відреагував при цьому висловлювався в грубій формі на адресу працівника поліції, хватався за формений одяг, за що передбачена відповідальність ст.ст. 173, 185 КУпАП відповідно.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне розглядати вказані адміністративні матеріали разом, об`єднавши їх в одне провадження.

Суд вирішив здійснити розгляд адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП (справа № 127/21148/21) та про притягнення ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП (справа № 127/21149/21) в одному провадженні, об`єднавши їх.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суддя, відповідно до ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність належним чином повідомленого правопорушника.

Судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП матеріали справи не містять, належні та достатні докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколах, в матеріалах справи відсутні.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, з огляду на вказане самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення від 02.08.2021 року не є доказом вини ОСОБА_5 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 та ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали № 127/21148/21 та № 127/21149/21 про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти їм номер справи № 127/21148/21.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.О. Жмудь