Єдиний унікальний номер 448/1304/21
Провадження № 3/448/691/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), перекладача Петелицької Я.Т., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» 7-го прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 07 жовтня 2021 року о 12:08год., діючи в складі групи осіб, а саме спільно з громадянами Турецької Республіки ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та громадянином Республіки Туркменістан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща, поза пунктом пропуску, в районі 502 прикордонного знаку, що на території Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого був затриманий посадовими особами Прикордонної Варти Республіки Польща.

Так, 09.10.2021р. о 15:10год. в ПП «Шегині-Медика» під час проведення прикордонно-представницької зустрічі представників прикордонної служби України з представниками Прикордонної Варти Республіки Польща на підставі ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» (Угоду ратифіковано Законом України №116-VІ від 15.01.2008року) ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був переданий з Республіки Польща на територію України представникам відділу прикордонної служби «Шегині».

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні підтвердив обставини незаконного перетинання ним державного кордону України в складі групи осіб, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що законним способом потрапив на територію України і в подальшому мав намір незаконно потратити в Німеччину з метою працевлаштування та облаштування свого життя. Щиро розкаюється у вчиненому, бажає повернутися додому та просить суд його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка бере участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Диспозицією ч. 2 статті 204-1 КУпАП передбачено, що перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті - передбачає адміністративну відповідальність.

Так, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 статті 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто коли правопорушник усвідомлює, що він незаконно перетинає державний кордон, передбачає наслідки своїх дій і бажає цього.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім зізнання, винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненому правопорушенні підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №136145 від 10.10.2021р.; протоколом про адміністративне затримання від 09.10.2021р.; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.10.2021р.; протоколом реадмісії/допуску від 09.10.2021р.; іншими документами, доданими до протоколу.

Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у перетинанні державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є іноземцем, ступінь його вини та майновий стан, зокрема ту обставину, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не працевлаштований, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у межах санкції частини другої статті 204-1 КУпАП, а саме в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270грн. х 0,2=454 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 16, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак