Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/545/21
Єдиний унікальний №733/1076/21
Постанова

іменем України

21 жовтня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , головного бухгалтера Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», юридична адреса підприємства: Чернігівська область, Прилуцький район, м.Ічня, вул.Ковалівка, буд.49,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №2043 від 20 вересня 2021 року, 20 серпня 2021 року при проведенні планової виїзної перевірки ПОСП «Хлібороб» встановлено ведення податкового обліку з порушенням норм, визначених Податковим кодексом, а саме головний бухгалтер ПОСП «Хлібороб» ОСОБА_1 порушив: п.5-7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248, п.44.1 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 11285 289 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 11285 289 грн. та занижено податок на прибуток у сумі 135984 грн.,у тому числі за 2019 рік у сумі 135984 грн.; п.198.1,п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 280 976 грн., у тому числі за грудень місяць 2018 року в сумі 6883 грн., за лютий місяць 2019 року в сумі 274065 грн., за січень 2020 року в сумі 28 грн. та завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 10475 грн., у тому числі за грудень 2020 року у сумі 10475 грн.; п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині не реєстрації податкових накладних; п.255.1, п.255.2, п.255.3 ст.255 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено ренту плату за спеціальне використання води на суму 49915,00 грн., в т.ч. за 1 квартал 2019 року на суму 6050,76 грн., за 2 квартал 2019 року на суму 5942,52 грн., за 3 квартал 2019 року на суму 6095,84 грн., за 4 квартал 2019 року на суму 6237,81 грн., за 1 квартал 2020 року на суму 6207,89 грн., за 2 квартал 2020 на суму 6445,67 грн., за 3 квартал 2020 року на суму 6402,25 грн., за 4 квартал 2020 року на суму 6532,26 грн.; п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, зі змінами та доповненнями; Розділ ІІІ «Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» зі змінами та доповненнями, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в МЮУ від 30 січня 2015 року №111/26556, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив матеріали справи направити для належного оформлення до Головного управління ДПС у Чернігівській області мотивуючи тим, що у порушення вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП виклик його до органу податкової служби не здійснювався, його підпис, як особи, яка притягувалася до адмінвідповідальності відсутній, протокол під розписку йому не вручався, права передбачені ст.268 КУпАП, не роз`яснювалися.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до положень ч.1 ст.163-1 КУпАП, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, показами свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з положеннями ст.256 КУпАП зазначаються: дата і м ісце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністоративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, як його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих може бути підписано тпакож і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідалдьності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Проте, як вбачається з протоколу та доданих матеріалів, протокол складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ньому в порушення вимог ст.256 КУпАП, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, та про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, та відповідно не надано можливість останньому надавати пояснення.

До того ж, відсутні відомості належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути до органу ДПС для складання протоколу про адміністративне правопорушення, наявний лише корінець повідомлення від 14 вересня 2021 року адресований посадовим особам ПОСП «Хлібороб» директору та головному бухгалтеру, відсутнє підтвердження про його вручення відповідним посадовим особам. Крім того, це повідомлення не було направлено з описом вкладення, що в сукупності позбавляє можливості пересвідчитись, що зазначене поштове відправлення містило вкладення саме цього листа.

Як і відсутній підпис керівника та головного бухгалтера в Акті документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 20 серпня 2021 року №5055/07/30935400.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених інспектором ДПС, в матеріалах справи відсутні.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною ОСОБА_2 України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Сам по собі Акт позапланової виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п.56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Ічнянського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Фетісова