Провадження № 3/127/7347/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 403049 від 04 вересня 2021 року, складеного у м. Вінниці по вул. Пирогова, 109-В, 04 вересня 2021 року о 00.56 годині у м. Вінниці по вул. Магістратська, 160, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в КНП «ЦТЗ "Соціотерапія", висновок №2092, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством за єдиною відомою суду адресою його проживання.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, вперше на 20 вересня 2021 року о 14.00 год. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлення судової повістки за допомогою поштового зв`язку рекомендованим листом. Однак, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, конверт з поштовим відправленням повістки повернувся до суду не врученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно розгляд справи був відкладений на іншу дату.

11 жовтня 2021 року о 10.00 год. ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, викликався поштовим направленням судової повістки, який також повернувся до суду не врученим з аналогічних причин, що підтверджується відміткою пошти на рекомендованому повідомленні.

За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП, у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 403049 від 04 вересня 2021 року, 04 вересня 2021 року о 00.56 годині у м. Вінниці по вул. Магістратська, 160, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в КНП «ЦТЗ "Соціотерапія", висновок №2092, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 , крім вищевказаного протоколу, підтверджується висновком КНП ЦТЗ «Соціотерапія» №2092 від 04 вересня 2021 року, рапортом інспектора, довідкою Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з фіксацією обставин події.

Зокрема, як убачається з висновку КНП ЦТЗ «Соціотерапія» №2092 від 04 вересня 2021 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Згідно рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Регуша В. М., яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, під час патрулювання по вул. Магістратська, 160, у м. Вінниці за порушення правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм були виявлені у останнього ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ЦТЗ «Соціотерапія» водій ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, до матеріалів справи доданий вказаний вище відеозапис з нагрудної камери поліцейського ДПР18 403049. За відеозаписом безумовно вбачається повідомлення водієві ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння та пропозиція поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після доставлення ОСОБА_1 в КНП ЦТЗ «Соціотерапія», розмов водія з поліцейськими з приводу даної події, підстав зупинки транспортного засобу, та доводів щодо обставин стану ОСОБА_1 він відмовився здавати зразок для проходження запропонованого йому тесту. Поліцейським повідомлено про наслідки таких дій водія та попереджено про відповідальність за такі дії.

Слід зауважити, що даний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, складається із окремих хронологічних досить тривалих за часом фрагментів, однак відсутність безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Відсутність безперервного відеозапису обставин події не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що цілком зафіксовано окрім іншого також засобами відеофіксації.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2,4,6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 403049 від 04 вересня 2021 року.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Разом з тим, згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП наступає відповідальність за повторне розтягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Як вбачається з довідки, наявної в матеріалах справи, наданої Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області, а також даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою суду від 10 лютого 2021 року №127/2222/21 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами та жодним чином не спростований. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського та не потребує залучення свідків, а долучення направлення на огляд водія транспортного засобу до протоколу про адміністративне правопорушення не передбачене вимогами закону.

Щодо пояснень особи та зафіксованої на відеозаписі поведінки ОСОБА_1 з поясненнями неспроможності надання зразку для проведення тестових досліджень та з вказівкою, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовляється, то такі пояснення суд оцінює як спосіб захисту. При цьому суд звертає увагу, що будь-яких належних доказів щодо цих обставин ОСОБА_1 не надано та в матеріалах справи відсутні, будь-яких активних дій для проходження огляду ним не здійснено, водночас встановлення стану особи потребує проведення спеціальної процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не спростовано матеріалами справи.

За наявних фактичних обставин, що мають місце, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або ж адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб.

Зі змісту ч.1 ст.32 КУпАП слідує, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

При цьому ст.23 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналізуючи надані суду матеріали, судом не встановлені виключні (виняткові) випадки, а тому суд не вважає за доцільне застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Натомість суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, не належав останньому на праві власності, а тому відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з ч.3 ст.30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з матеріалів справи постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2021 року у справі № 127/2222/21 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 гривень, на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що вказане рішення набрало законної сили 23 лютого 2021 року.

Таким чином, не відбутий строк даного стягнення на момент винесення судового рішення складає 4 місяці 12 днів.

Отже, при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2021 року, яка становить 4 місяці 11 днів позбавлення права керування транспортними засобами до розміру стягнення, яке передбачене санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме 3 роки позбавлення прав керування транспортним засобом, тобто загальний строк становить 3 роки 4 місяці 12 днів.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00 грн., сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП шляхом приєднання до застосованого стягнення невідбутої частини стягнення визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 12 (дванадцять) днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: