№ 637/899/21
№ 3/637/443/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2021 року смт Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Островська Н.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163954 від 12.09.2021 року ОСОБА_1 12.09.2021 року о 01 год 23 хв. в смт. Шевченкове на вул. Харківський Шлях, біля буд. 2, керував транспортним засобом Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки та в медичному закладі відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що був тверезий. Вважав, що долучений до справи відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не є безперервним. Просив допитати в якості свідка ОСОБА_2 , яка знаходилась у авто в якості пасажира. Надав до суду клопотання, за яким вважав протокол таким, що складений у порушення вимог законодавства та просив закрити провадження.

Допитаний в суді ОСОБА_3 , працівник поліції пояснив, що 12.09.2021 під час патрулювання був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не виконав вимогу "Проїзд без зупинки заборонено". Під час винесення постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у останнього були встановлені ознаки алкогольного сп"яніння. Запропонувавши пройти обстеження на місці зупинки та у лікарні, ОСОБА_1 відмовився. Поводив себе чемно. Агресивно та неадекватно поводила себе пасажирка ОСОБА_2 , внаслідок чого на останню було складено протокол за ст. 185 КУпАП, який розглянуто судом, ОСОБА_2 притягнуто до адмінвідповідальності, з чим погодився ОСОБА_1 у залі суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановленим нормам закону держави Україна.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За вимогами наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Відповідно до п. 3 цієї Постанови огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я. Пунктами 6,8 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи зафіксована відеозасобами не передбачає присутність свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Як убачається з протоколу та власних пояснень в судовому засіданні, даним правом ОСОБА_1 не скористався. У складеному протоколі від пояснень відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163954 від 12.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 12.09.2021 року о 01 год 23 хв. в смт. Шевченкове на вул. Харківський Шлях, біля буд. 2 керував транспортним засобом Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265 - 2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з розпискою від 12.09.2021 року ОСОБА_4 прийняв право керування автомобілем Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 , що відповідає частині 2 статті 265-2 КУпАП /а.с. 7;

- на відеодиску з 3 файлів, записи на який зроблені працівниками патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП 12 вересня 2021 року чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції здійснив зупинку, проте з порушенням п. 8.4.Б ПДР України, не виконавши вимогу д.з. 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", внаслідок чого відносно ОСОБА_1 винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП /а.с.4/. Після зупинки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу та у лікарні, на що він відмовився. З відеозапису вбачається, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 причину його зупинки, а саме за "проїзд без зупинки", де цього вимагає закон. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводився чемно, в той час як пасажирка, що знаходилась у авто поруч з водієм, поводилась зухвало, лаялась, не реагувала на законні вимоги працівників поліції.

З відеозапису чітко убачаються ознаки сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 чітко не висловлювався, мав порушення мови та координації руху, виражену розсіяну свідомість, внаслідок чого ОСОБА_1 і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Окрім того, відеозаписом не можна передати таку ознаку, як запах алкоголю з порожнини рота, а ознаки алкогольного сп"яніння, зафіксовані у протоколі та поведінка, що не відповідає обстановці події, на відео зафіксовані.

Посилання ОСОБА_1 , що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не є безперервним, є неспроможним, оскільки на відео повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських зі ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказані відеозаписи підтверджують дотримання поліцейськими Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду", затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 та свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані протоколу повністю узгоджуються з відеозаписом на DVD диску. Зазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Свідок ОСОБА_5 , пасажир авто при викладених у протоколі серії ДПР18 № 163954 від 12.09.2021 року обставинах, попереджена судом за ст.ст. 384, 385 КК України, підтвердила, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, оскільки з останнім вона години 3 тому випили пляшку коньяку, а іншу, напівпусту, вона тримала у руках, спілкуючись з працівниками поліції, що підтверджується даними відеозапису. Пояснила також, що ОСОБА_1 відмовився у будь - якому вигляді проходити обстеження на стан сп"яніння, оскільки перебування його у стані сп"яніння було очевидним.

При допиті свідка ОСОБА_5 у суді, ОСОБА_1 було запропоновано задати питання останній з метою з"ясування обставин, проте ОСОБА_1 , не задавши їх, неодноразово повторював, що був тверезий, а свідок помилилась у свідченнях.

Проте, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, адже свідок був заявлений саме ОСОБА_1 , тому підстав вважати пояснення свідка ОСОБА_5 неналежним доказом по справі у суду відсутні.

Суд також констатує психологічний тиск на свідка з боку ОСОБА_1 , неодноразово повторюючи, що свідок помилилась, а отже суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як таку, що спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху), виявлені працівниками поліції 12.09.2021 року у ОСОБА_1 , у розумінні розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як за місцем зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол поліцейськими складено з істотними порушеннями норм законодавства, Інструкції, статті 256 КУпАП не знаходять свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статті 251 КУпАП, оскільки складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події.

Суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції зоформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичномурежимі», поліцейськими дотримано.

Будь - яких клопотань, долучення доказів на спростування складеного матеріалу, від ОСОБА_1 не надійшло.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожньогоруху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи також, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення аудіофіксація судового засідання не проводилась як така, що не передбачена нормами КУпАП у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (отримувач коштів: ГУК у Харківській області/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

Суддя

Н.І. Островська