ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/224/21 Суддя суду 1 інстанції: Ульяніч І.В.
Провадження № 33/818/1129/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю захисника Аскреткова А.В., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Лопарева Е.В. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.03.2021, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1978 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 17.12.2020 о 23 год. 39 хв. в м. Харкові по вул. Дерев`янко, 23а, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Лопарев Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу ДПР18 № 357331 від 18.12.2020 (а. с. 1) 17.12.2020 о 23 год. 39 хв. в м. Харкові по вул. Дерев`янко, 23а, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Проте це спростовується матеріалами справи.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейські повідомляли, що бачили як ОСОБА_1 керував автомобілем.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що автомобіль стоїть біля колонки автозаправки, а ОСОБА_1 знаходиться біля припаркованого автомобіля та вказує на те, що автомобілем керувала його дружина. Дружина, яка знаходилась біля автомобіля, не заперечувала даний факт (а. с. 8).

Запис відео регістратора на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, в матеріалах справи відсутній.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських (а. с. 8) переглянутих при апеляційному розгляді не вбачається фіксація факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а свідки зазначили лише відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з відеозаписів, який було надано працівниками поліції до суду першої інстанції (а. с. 8) не вбачається, що ОСОБА_1 був водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України.

Отже при розгляді справи судом першої інстанції допущена неповнота та однобічність.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лопарева Е.В. задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.03.2021 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко