ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.,

за участю секретаря Сиротової В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Херсоні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К., у справі про адміністративне правопорушення за №766/15899/20 відносно ОСОБА_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (суддя Рєпін К.К.) перебувають матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На розгляд судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е., надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К., в обґрунтування якої зазначено, що суддя Рєпін К.К., не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу з тих підстав, що суд в ході слухання справи, необґрунтовано та невмотивовано відмовив в задоволенні клопотання про призначення експертизи, вважають такі дії судді вказують на упередженість судді.

Наведене на їх переконання є обставиною, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на таке.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, якою врегульоване питання щодо відводу судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні статті, якими врегульоване питання про відвід (самовідвід) судді, а тому, при вирішенні питання про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення, слід застосувати аналогію права, що кореспондується з п. 4 рішення №34 Ради судді України від 08.06.2017 року.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи відвід судді фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Проте доводи заявників, на які вони посилаються в заяві про відвід судді, є недоведеними, та не містять доказів, які б свідчили про обґрунтованість заяви або могли вказувати на необ`єктивність чи упередженість судді, оскільки ст.ст.273, 278, 279 КУпАП не містять обов`язку суду щодо призначення експерта, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.75,76,81,369 КПК України, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

постанови:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К., у справі про адміністративне правопорушення за №766/15899/20 відносно ОСОБА_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - відмовити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Е. Дорошинська