№ 336/7593/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника адвоката Мітіної І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм (зі слів), за ч. 5 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 078249 від 01.09.2021, ОСОБА_1 01.09.2021 о 15-38 год. у м. Запоріжжі на перехресті а/м «М-18» та вул. Базової біля буд. 47 по вул. Карпенка-Карого, керуючи автомобілем «ГАЗ АХХ-1» на регульованому перехресті, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не дав дорогу автомобілю «Skoda Rapid», днз НОМЕР_1 (на синьому фоні), що рухався в зустрічному напрямку, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме змусив водія вищезазначеного ТЗ різко змінити швидкість та напрямок руху.

Згідно із протоколом свідки чи потерпілі відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є професійним водієм із великим стажем. Дійсно, він здійснював поворот ліворуч, автомобіль Skoda Rapid він бачив добре. Коли він розпочав поворот, відстань між ними була достатньою для здійснення маневру, якби швидкість того автомобіля була в межах, встановлених ПДР України.

Захисник підтримала доводи ОСОБА_2 , звернула увагу суду, що відповідно до відеозапису водій принаймні не змушував змінювати Skoda Rapid напрямок руху, як зазначено у протоколі.

При розгляді справи суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського О. Бойка, відеозапис правопорушення. Інших доказів до протоколу не долучено.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини .Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст.6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, з огляду на санкцію ст.124 КУпАПу вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Частина 5 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті (у тому числі порушення правил проїзду перехрестя, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину), що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Суд вважає, що зібрані докази по справі є недостатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відеозаписом підтверджується, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 стверджував, що водій ОСОБА_3 перевищив допустиму швидкість, на що він не розраховував, колі здійснював маневр.

Суд зауважує, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що призвели до створення аварійної обстановки, також утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Однак ці доводи водія посадова особа, яка склала протокол та мала обов`язок щодо збирання доказів у справі, не перевірила, долученими до протоколу доказами твердження водія не спростувала.

Досліджений відеозапис з відеореєстратору, встановленого в автомобілі Skoda Rapid, однозначно не свідчить про створення водієм автомобілю ГАЗ аварійної обстановки.

Так, записом спростовується, що водій транспортного засобу Skoda Rapid змінив напрямок руху, як зазначено у протоколі. Із відеозапису не можливо визначити, чи було саме різко зменшено швидкість руху ТЗ Skoda Rapid, як того вимагає дисопозиція ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відтак у справі не доведені обов`язкові складові об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, - порушення ПДР водієм автомобіля ГАЗ, та різке зменшення швидкості, напрямку руху або необхідність вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян з боку інших учасників руху.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які б підтверджували обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.5 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно з п.1 ч.1ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.122 ч. 5 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили____________ 20___рік

Дата видачі постанови___________ 20___рік