ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/1466/21

29 січня 2021 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 027381, 03січня 2021 року о 22 год. 55 хв., в м. Рівне, по вул. Київська, 84, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 528і н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнає. Додатково показав суду, що він не керував вказаним транспортним засобом.

Так, 03.01.2020 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи на місці пасажира, рухавсяна автомобілі BMW 528 і до аптеки з ОСОБА_2 , який є власником вказаного автомобіля та перебував за кермом.

В подальшому автомобіль було зупинено працівниками поліції начебто через несправність ліхтаря та запропоновано ОСОБА_2 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження тесту та почав сперечатися з працівниками поліції з приводу його справності.

Не маючи можливості примусити ОСОБА_2 до проходження тесту на стан сп`яніння, працівники поліції звернулися до нього з вимогою на проходження цього ж тесту, зазначивши при цьому, що на їх думку, саме він керував автомобілем.

На такі пропозиції працівників поліції він надав відмову, повідомивши, що він не керував транспортним засобом та просив надати докази, які це спростовують.

З огляду на те, що ОСОБА_2 особисто повідомляв працівникам поліції під відеофіксацію, що керував автомобілем марки BMW 528і нз НОМЕР_1 ,а також відсутність у них будь-яких доказів, які б підтвердили перебування його за кермом автомобіля, він. відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння й у медичному закладі, надавши свої усні зауваження до протоколу, які працівниками поліції не було зафіксовано у законний спосіб.

Після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Столяр М.В. в судовому засіданні підтримав пояснення, надані ОСОБА_1 та просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Додатково захисником надано суду відеозапис отриманий з камер відеоспостереження, які розташовані на АЗС «ОККО» за адресою м. Рівне на вул. Курчатова. Із даного відеозапису вбачається, що об 22 год. 40 хв. на територію АЗС під`їхав автомобіль марки BMW 528iнз НОМЕР_1 , із якого зі сторони водія вийшов саме ОСОБА_2 , який о 22 год. 41 хв. сів за кермо цього автомобіля та вирушив із території АЗС. При цьому, виходячи із змісту самого протоколу, зупинка автомобіля працівниками поліції була здійснена через 10 хвилин з моменту виїзду його із території цього АЗС.

Також захисник додав, що є незрозумілим той факт, що ані на ОСОБА_1 ані на ОСОБА_2 , як на дійсного водія автомобіля, працівниками поліції не винесено постанову про порушення ПДР за ст. 121 КУпАП у зв`язку з несправністю фари, що і було причиною зупинки автомобіля.

Наведене свідчить про те, що у працівників поліції відсутні докази того, хто саме керував зупиненим ними автомобілем та чи дійсно мав місце факт несправності фари на автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_2 пояснив суду, що 03 січня 2020 року о 22 годині їхав за кермом автомобіля марки BMW 528і нз НОМЕР_1 зі своїм знайомим ОСОБА_1 , який сидів на передньому сидінні пасажира.

В подальшому близько 22 год. 50 хв. автомобіль зупинили працівники поліції наздогнавши його позаду із включеними проблисковими маячками та попросили надати документи. Він надав працівникам поліції своє водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль.

Причину зупинки автомобіля працівники поліції обґрунтували несправністю лівого переднього ліхтаря, у зв`язку з чим ними відносно нього винесено відповідно постанову за порушення ПДР. При цьому він пояснив працівникам поліції, що факт справності ліхтаря перед початком руху автомобіля може підтвердити його знайомий, який знаходився на пасажирському сидінні, назвавши його прізвище та ініціали.

У подальшому працівники поліції наполягали про необхідність проходження ним відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він заперечував.

Незважаючи на невдалу спробу працівників поліції пройти йому тест на алкогольне сп`яніння, ними, з невідомих причин, вживались заходи із примушування ОСОБА_1 пройти такий тест, а на його зауваження з приводу того, що автомобілем керував він, працівники поліції не реагували.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, пояснення свідків та показання засобів відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Крім того під час розгляду справи про адміністративне правопорушення тавідповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті,суди повинні враховувати, що відповідальність за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і стало підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 027381від 04 січня 2021 року. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення фактично зафіксовано факт здійснення руху транспортного засобу марки BMW 528і, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Однак, з досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що останні були присутні лише при пропозиції працівників поліції про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у медичному закладі. Проте, факту керування ОСОБА_1 автомобілем не підтвердили і нічого не вказали з цього приводу.

Крім того, вищевказані свідки викликалися судом для дачі показів з приводу ситуації, вказаній в протоколі про адміністративне правопорушення, однак на виклик суду не з`явилися з невідомих суду причин.

Також, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого УПП в Рівненській області та захисником ОСОБА_1 адвокатом Столяром М.В., ОСОБА_1 не було зупинено під час керування транспортним засобом, а навпаки видно, що транспортний засіб стоїть припаркований і не здійснює руху, а, отже з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом, про що він неодноразово наголошував працівникам поліції.

З огляду на вимоги ст. 251 КУпАП не можуть бути визнані належними, достовірними та достатніми доказами порушення ОСОБА_1 ПДР України представлені суду відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, оскільки вони не відображають відомостей про вчинення правопорушень, а лише містить процесуальну послідовність дій з зобов`язання останнього пройти огляд на стан сп`яніння на місці його затримання та складання поліцейськими протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Проте, замість пояснень свідків до матеріалів відносно ОСОБА_1 долучені заздалегідь роздруковані на комп`ютері пояснення однакового змісту, куди від руки внесено лише анкетні дані свідків та їх підписи.

Типові форми документів, які використовуються під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, теж визначені Інструкцією, і перелік таких типових документів є вичерпним. До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками УПП в Рівненській області ДПП заздалегідь роздрукованих пояснень свідків не можуть бути доказами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Карелін проти Росії, - принцип презумпції невинності особи допоки її вину буде доведено у відповідності до права має обов`язково додержуватись під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [Karelin v. RussiaAppno 926/08 (ECtHR, 20 September 2016) §72].

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Буткевич проти Росії, - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. RussiaAppno 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості та принципом обов`язкової перевірки доказів, що вироблені поліцейськими, які зазначені у вищезгаданих рішеннях ЄСПЛ, суддя переглянув відеозаписи та додані матеріали з місця події і встановив, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що ним не вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. не спростовані представленими суду матеріалами справи.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.5, ПДР України до суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Виходячи з наведених норм законодавства та матеріалів справи, суд вважає, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння не встановлено.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду (підпис) К.Е. Даш`ян

Постанова набрала законної сили _______________________ року.

"Виготовлено з автоматизованої системи документообігу"

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян

Секретар с/з І.М. Шкіндер

_______________________________________