Справа № 342/699/21
Провадження № 33/4808/627/21
Категорія .1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вань І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Вань І.Р., на постанову судді Городенківського районного суду від 10 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 850 грн;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП, визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 13.06.2021 року о 07 год. 40 хв., по вул. Шевченка в м. Городенка, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Audi-100 А-6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився, у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, п. 12.1 ПДР , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП.

У своїй АС захисник Вань І.Р. в інтересах ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Городенківського районного суду від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, закривши провадження за відсутності складу адміністративних правопорушень.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явися, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

В засіданні апеляційного суду захисник Вань І.Р. підтримала подану АС та пояснив, що його підзахисний повідомлений про те, що відбувається розгляд справи щодо нього, однак, він на даний час перебуває за кордоном, та просив вказану справу розглядати без його участі, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі.

Крім цього, захисник Вань І.Р. пояснила, що вона вважає постанову судді незаконною, яка підлягає скасуванню з підстав, які наведені в поданій нею АС.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Вань І.Р., яка просить скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Покликання захисника ОСОБА_1 адвоката Вань І.Р. в АС про невинуватість у вчиненні її підзахисним інкримінованих йому адміністративнних правопорушень, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

При складенні протоколів водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.3,55).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду і при цьому вчинив ДТП, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення в АС захисника Вань І.Р. у вчиненні її підзахисним ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, його винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення від 13.06.2021 року серії ДПР18 № 499626 та серії ДПР № 499627 (а.с.3,55); схемою місця ДТП (а.с.57); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2021 року (а.с.7); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці, так і в медичному закладі (а.с.8-9); переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 13.06.2021 року о 08 год. 04 хв. на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції із застосовуванням технічних засобів відеозапису та в присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Даний факт зазначено також в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в направленні на огляд водія до закладу охорони здоров`я КНП Городенківська ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.06.2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 направлявся на відповідний огляд з ознаками сп`яніння: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Вказаний відеозапис поліцейських свідчить про те, що підозра працівників поліції щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння була обґрунтованою, позаяк його поведінка давала підстави вважати, що він дійсно має певні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_2 , яка була допитана в судовому засіданні під час розгляду спраив в суді першої інстанції вбачається, що 13.06.2021 року, зранку, вона почула сильний удар та гуркіт. Вибігши на дорогу побачила, що із автомобіля «Audi», який врізався в її огорожу, виходило два чоловіки. За кермом був ОСОБА_1 . Вона викликала працівників поліції, які на місці ДТП склали протоколи. Водій ОСОБА_1 , у її присутності та присутності свідка ОСОБА_3 , відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та в закладі охорони здоров`я. Через три дні після ДТП ОСОБА_1 приходив до неї додому, просив вибачення та казав, що того дня він був дуже п`яний і відшкодує завдані їй збитки. Через деякий час до неї приходив брат ОСОБА_1 і обіцяв відшкодувати завдані збитки, однак до цього часу нічого не відшкодовано.

Допитана повторно в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 за клопотанням захисника, ствердила, що вона бачила, що 13.06.2021 року із автомобіля «Audi», що заїхав у паркан, що належить до її житлового будинку, зі сторони водія вийшов чоловік. Прізвище ім`я по-батькові якого, працівники поліції повідомили пізніше - ОСОБА_1 . З ним ще був інший чоловік, однак він виходив зі сторони пасажира. Після вчинення ДТП ОСОБА_1 приходив до неї, просив вибачення у неї, і зобов`язався відремонтувати паркан, однак на сьогоднішній день шкода не відшкодована. Також ствердила, що в її присутності ОСОБА_1 відмовлявся від освідчення на стан сп`яніння та отримання документів. Крім того, в судовому засіданні, під час перегляду доданого до матеріалів справи про адмінправопорушення відеофайлу ОСОБА_2 вказала на чоловіка, який 13.06.2021 року, виходив зі сторони водія із автомобіля, який заїхав у паркан, що належить до її житлового будинку. Це був саме ОСОБА_1 .

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на АС подану захисником Вань І.Р. в інтересах ОСОБА_1 в якому зазначає, що автомобіль марки «Ауді» темного кольору в`їхав в її огорожу, повністю зруйнувавши два прольоти та підмурівок бетонної огорожі, зачепивши електричний стовп, який зігнувся та пошкодивши електричний фонар. Бачила чітко, що з водійського сидіння вказаного транспортного засобу вийшов саме ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після приїзду працівників поліції її та ОСОБА_3 було запрошено як свідків, і в їхній присутності на пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медзакладі.

Дані показання свідка ОСОБА_2 про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду і при цьому вчинив ДТП апеляційний суд визнає достовірними, позаяк вони об`єктивно збігаються з іншими доказами по справі.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та немає, наведені вище пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами, засвідчені їх власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Вищевказані пошкодження транспортного засобу відображені на схемі наслідків ДТП, повністю відповідають фактичним обставинам справи, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджуються із поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є послідовними та відповідають поясненням, які були надані останніми під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення на місці події, а тому спростовують доводи апелянта про невідповідність пояснень вказаних свідків обставинам ДТП.

Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 2.5, ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачено ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протоколи про адміністративні правопорушення складався відповідно до положень ст.254 КУпАП.

Так, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 499626 від 13.06.2021 та серії ДПР18 № 499627 від 13.06.2021 року (далі - Протокол), був складений інспектором СРПП старшим лейтенантом поліції Микитеєком Ю.В. та ОСОБА_5 (а.с.3,55).

Дані протоколи про адміністративні правопорушення складені на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою - та містить підпис працівника поліції.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Диспозиція норми ст.124 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.3.(б) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вище викладене, поліцейськими було дотримано вимог ст. 266 КУпАП.

В поданій АС апелянт не навів обґрунтованих доводів про те, що працівниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу, апеляційний суд вважає, що в цілому вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає їх допустимими та достовірними доказами.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а твердження апелянта про те, що її підзахисний не керував транспортним засобом, є безпідставними, так як спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, а також вищевказаними показаннями свідків, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.

Твердження апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено час вчинення ОСОБА_1 правопорушення о «8.40» 13.06.2021 року, а в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, та в рапорті - «7.40» 13.06.2021 року не знайшло свого підтвердження, позаяк в протоколі серії ДПР18 № 499626 від 13.06.2021 року зазначено час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - «7.40» 13.06.2021р.

Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання захисника на те, що протоколи про адміністративні правопорушення не містять підписів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки такі підписи наявні. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів заповнений відповідно до вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ), що також спростовує посилання адвоката на неповноту заповнення вказаного додатку до Інструкції.

Доводи захисника про те, що суддя не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6 , який був допитаний в судовому засіданні не заслуговують на увагу, позаяк суддя першої інстанції в повній мірі надав оцінку показанням вищевказаного свідка, зокрема суддя критично оцінив показання свідка ОСОБА_6 , який в письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, зазначив, 13.06.2021 року близько 07.00 год. сів в автомобіль марки «Ауді А 6» н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Вони рухалися на великій швидкості, внаслідок чого автомобіль в`їхав в огорожу та в стовп. Крім них більше в автомобілі нікого не було. Однак, в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 губився в показаннях та повідомив, що за кермом згаданого автомобіля був ОСОБА_7 , а отже, що в автомобілі було не двоє, а троє людей. Показання даного свідка не узгоджуються із сукупністю досліджених судом доказів та відеозапису, які дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку, що водієм транспортного засобу, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, був саме ОСОБА_1 .

Зібрані докази, як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, є достовірними, дають підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем з явним ознаками алкогольного сп`яніння, і відмовився від проходження такого огляду, при цьому, порушив п.п. 12.1 ПДР, внаслідок чого трапилось дана ДТП.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена.

Інші доводи, викладені в АС захисника, є безпідставними та необґрунтованими, і не є істотними порушеннями вимог КУпАП, а тому вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 немає.

З`ясувавши всі, викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною, а тому її слід залишити без змін, а АС захисника ОСОБА_1 адвоката Вань І.Р. без задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вань І.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк