Провадження № 3/760/9138/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України, відносно

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП»,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 2517/26-15-04-12-22 від 11.08.2021 року, складений ГДРІ ГУ ДПС у м. Києві Возненко В. відносно ОСОБА_1 . Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 , директор ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП» вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а саме : «ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: не виконав обов`язку з подання аудиторського звіту разом із річною оприлюдненою фінансовою звітністю до контролюючого органу за 2020 рік у строк до 10.06.2021 р., що встановлений абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображено в Акті перевірки від 10.08.2021 р. за № 63487/Ж5/26-15-04-12/33260662 за результатами 2020 року».

У судове засідання, призначене на 07.10.2021 р., ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву із проханням розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення № 2517/26-15-04-12-22 від 11.08.2021 року, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 , директор ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП» допустив ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: не виконав обов`язку з подання аудиторського звіту разом із річною оприлюдненою фінансовою звітністю до контролюючого органу за 2020 рік у строк до 10.06.2021 р., що встановлений абз. 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображено в Акті перевірки від 10.08.2021 р. за № 63487/Ж5/26-15-04-12/33260662 за результатами 2020 року.

До протоколу додано та судом досліджено Акт про результати камеральної перевірки від 10.08.2021 р. за № 63487/Ж5/26-15-04-12/33260662, зі змісту якого слідує, що результати камеральної перевірки свідчать про неподання річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом за 2020 рік.

Відповідальність платника за порушення граничних строків подання податкової звітності передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу ІІ Податкового Кодексу України.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК для цілей оподаткування платники зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У п.75.1 ст.75 ПК передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні - цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються у вигляді акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Зазначені правовідносини стосовно проведення податкових перевірок та оформлення їх результатів регламентовані також Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 №727, а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом ДФС від 1.06.2017 №396.

Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.

У п.86.7 ст.86 ПК передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.

До суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було подано доказів, на підтвердження оспорювання з боку ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП» в адміністративному порядку висновків податкового контролюючого органу, які викладені в Акті податкової перевірки, так само не надано відомостей про початок процедури адміністративного оскарження.

Таким чином, враховуючи вищевказані докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було скоєно 11.06.2021 року, оскільки граничний строк для подання звіту становив 10.06.2021 р., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, на момент розгляду справи в суді, строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 163-1 ч. 1, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП», - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП», від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ІНТЕРТРАНСГРУП», за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К. С. Застрожнікова