Справа № 462/472/21 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/564/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - адвоката Мацух Ю.І.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Магировського С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2021 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2021 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

тимчасово непрацюючого,проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 18.01.2021 року о 19 год. 20 хв. по вул. Залізнична, 16 у м. Львів- Рудно, керуючи транспортним засобом БАЗ А079.03 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Audi А4», д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши автомобілям механічні пошкодження із матеріальними збитками. Окрім цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 19.01.2021 року о 00 год. 15 хв., вживав алкогольні напої після події, що мала місце, та до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Від проходження такого на місці та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3 (б), 10.9, 2.10 (є) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

На постанову судді Косандяк С.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. З рішенням суду першої інстанції не погоджується.

Свої вимоги мотивує тим, що його знайомий попросив залишити у нього у дворі автобус БАЗ А079.03 д.н.з НОМЕР_1 . 18.01.2021 він перебував у дома і бачив що до сусідів приїжджали родичі і позаду автобуса залишили свій автомобіль, згодом родичі поїхали, а пізніше знову приїхали і викликали поліцію, яка о 22:00 год. приїхали та поліцейські склали на нього протокол про адміністративну відповідальність за ст. 124, та ч.4 ст. 130 КУпАП. Особисто він ні на дату складання протоколу ні на момент подачі апеляції не був працевлаштованим.

Апелянт покликається, що протокол за ч.4 ст. 130 КУпАП складений 19.01.2021 о 19:20 год, а протокол за ст. 124 КУпАП складено о 19:20 год. 18.01.2021 нібито по одній події. Однак в матеріалах справи відсутні дані, що саме він керував автомобілем. Не вказані точні відомості про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП. З відеозапису видно, що сусід не бачив, що саме він, ОСОБА_2 , керував транспортним засобом і ніхто цього не бачив.

Апелянт зазначає, що у справі відсутній акт про огляд його на стан сп`яніння, що суперечить ст. 266 КУпАП, а тому протокол за ч.4 ст. 130 КУпАП є недійсним доказом. Крім того в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд по стану алкогольного сп`яніння в медичний заклад чи не перевірили його на стан сп`яніння в кареті швидкої допомоги.

Апелянт наголошує, що пояснення свідків є ідентичними. Не зазначено в ним від якого огляду він нібито відмовився. Немає в справі на відеозапису і моменту зупинки транспортного засобу, щоб довести що він ним керував.

Щодо покликань на його винуватість за ст. 124 КУпАП, то немає підтвердження того, що автобус здійснював рух назад, оскільки сліди від автобуса попереду на снігу такі ж як і позаду, що не вказує на рух автомобіля заднім ходом.

Зазначеного вище суд першої інстанції не врахував, а тому рішення є однобічним і неповним через неналежне дослідження доказів.

Апелянт додав до апеляційної скарги документи, що підтверджують те, шо на його утриманні є мати 1941 р.н.

Заслухавши пояснення представника апелянта- адвоката Мацух Ю.І. про задоволення апеляційної скарги, міркування представника ОСОБА_1 - адвоката Магировського С. про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

У постанові суду першої інстанції суддя підставно вказав, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 009976 від 19.01.2021 року,

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 009975 від 18.01.2021 року,

-схемою місця ДТП, характером слідів транспортного засобу БАЗ А079.03 д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксованих на схемі ДТП та на відеозаписі з нагрудних камер патрульного поліцейського (22год. 38 хв),

-поясненнями потерпілої сторони,

-відеозаписом події.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.ст. 33,36 КУпАП.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, а тому не доведено, що він був за кермом є голослівними.

Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки, накладено на ОСОБА_2 підставно та відповідно до санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, з врахуванням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови суду у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 березня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ч. 4 ст. 130, ст. 124, КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена