КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4353/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Шкурпело Руслана Владиславовича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку

України, працюючою заступником

начальника юридичного управління ДСП «Об`єднання «РАДОН», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., -

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн., а також стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року та закрити провадження у справі.

Зазначала, що відповідно до наказу ДСП «Об`єднання «Радон» від 11 лютого 2021 року №65-к/тр її було переведено на посаду заступника начальника юридичного управління ДСП «Об`єднання «Радон» з 12 лютого 2021 року.

У вказаний період відповідно до наказу ДСП «Об`єднання «Радон» від 16 грудня 2020 року «Про покладання виконання обов`язків» у зв`язку із звільненням провідного професіонала з антикорупційної діяльності ДСП «Об`єднання «Радон» на ОСОБА_2 , провідного інженера з фізичного захисту управління фізичного захисту було покладено виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції.

Особою, на яку було тимчасово покладено виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції під час усної консультації при переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника юридичного управління було повідомлено про необхідність подання декларації кандидата на посаду та в подальшому, починаючи з 01 січня 2022 року необхідності подання щорічної декларації за минулий рік, перша щорічна декларація подаватиметься за 2021 рік.

Про необхідність додаткового подання щорічної декларації за 2020 рік у зв`язку з тим, що вона була призначена на посаду в період декларування, вона дізналася лише 09 квітня 2021 року під час дзвінка на гарячу лінію НАЗК, і одразу після того, як дізналася щодо таких додаткових, але прямо не передбачених законодавством вимог, добровільно, особисто в той же день подала щорічну декларацію про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто оскільки її було неправильно проінформовано під час консультації, вона жодним чином не ухилялася від подання декларації, мотивів уникнення фінансового контролю вона не мала, вини з її боку у формі прямого чи непрямого умислу не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор Шкурпело Р.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора Шкурпело Р.В., перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника юридичного управління ДСП «Об`єднання «Радон», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 09 квітня 2021 року о 16:23 несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу ДСП «Об`єднання «Радон» від 11 лютого 2021 року №65-к/тр ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника юридичного управління з 12 лютого 2021 року.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 81 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Статутом ДСП «Об`єднання «Радон» визначено, що підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції від 03 лютого 2021 року №1 «Щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 ГК України.

Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств.

Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника.

До прикладу, виконавчі директори, директори з окремих питань, директори департаментів, начальники відділів, служб, центрів, бюро, груп тощо та заступники керівників структурних підрозділів (у тому числі відокремлених, а також підрозділів у структурі таких відокремлених підрозділів) таких юридичних осіб безумовно наділені адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями.

У зв`язку із наведеним Національне агентство з питань запобігання корупції звертає увагу, що при визначенні того, чи є працівник юридичної особи публічного права посадовою особою, враховується обсяг та характер здійснюваних ним функцій.

Тому навіть в разі не визначення працівника посадовою особою у статутних чи інших внутрішніх документах підприємства він може бути посадовою особою і бути суб`єктом декларування в розумінні Закону з огляду на здійснювані ним адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функцій.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Посадовою інструкцією заступника начальника юридичного управління визначено, що заступник начальника розподіляє обов`язки між працівниками юридичного управління, враховуючи їх професійну підготовку, ділові та особисті якості; вносить пропозиції начальнику юридичного управління щодо кандидатів на прийом на роботу до юридичного управління; організовує роботу юридичного управління Підприємства.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду заступника начальника юридичного управління ДСП «Об`єднання «Радон», яке є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Отже, ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік з 01 січня 2021 року до 01 квітня 2021 року.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до вказаного реєстру лише 09 квітня 2021 року, тобто несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на яку поширюються вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин лише 09 квітня 2021 року подала щорічну декларацію суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції всебічно та повно дослідив наявні в матеріалах справи докази в частинні встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку про те, що будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом строку, 09 квітня 2021 року несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько