Дата документу 04.10.2021
Справа № 937/9264/21
Провадження 3/937/3050/21
Справа № 937/9270/21
Провадження 3/937/3051/21
Справа № 937/9271/21
Провадження 3/937/3052/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» жовтня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,

за участі сторін:

прокурора Широкова М.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ст. Прочноокопська, Новокубанського району Краснодарського краю Російської Федерації, громадянки України, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 17.11.2020 депутат 7 скликання Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №500 від 20 вересня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Мирненської селищної ради, Мелітопольського району, Запорізької області ради, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУШ-19)», була зобов`язана до 01.06.2020 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подала її несвоєчасно, лише 09.06.2020, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №501 від 20 вересня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Мирненської селищної ради, Мелітопольського району, Запорізької області, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, була зобов`язана не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, а саме з 17.11.2020, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подала її несвоєчасно, лише 18.08.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №502 від 20 вересня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 17.11.2020, припинивши діяльність особи,

уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016, була зобов`язана до 01.04.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), тобто за 2020 рік, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подала її несвоєчасно, лише 18.08.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала повністю та пояснила, що своєчасно не подала декларації, т.я. не знала. Просить суворо її не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 своєчасно не подала декларації, чим порушила Закон України «Про запобігання корупції», провину визнала, вчинила правопорушення не навмисно, враховуючи її вік та матеріальне становище, просить суд визнати ОСОБА_1 винною та призначити її мінімальне покарання.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити з наступних підстав.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідності до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Згідно ч.1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У відповідності до п.п. 14 п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Для кваліфікації діяння, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Таким чином, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 судом було встановлено, що вона подала щорічну електронну декларацію за 2019 рік 09 червня 2020 року, тобто поза строком, передбаченим ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Крім того, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 судом було встановлено, що вона подала електронну декларацію перед звільненням 17 листопада 2020 року, тобто поза строком, передбаченим ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 судом було встановлено, що вона подала щорічну електронну декларацію за 2020 рік 18 серпня 2021 року, тобто поза строком, передбаченим ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Щодо суб`єктивної сторони скоєння правопорушення, то необхідно зазначити, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КпАП України є несвоєчасне подання декларації без поважних причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до матеріалів справи не вбачаються поважні причини неподання декларації з 01 січня 2021 року по 01 квітня 2021 року.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Гавенда проти Польщі» зазначено, що якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розглядаючи вищевказане рішення ЄСПЛ через призму даної справи про адміністративне правопорушення, можливо зробити висновок, що ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» містить досить зрозумілі й чіткі формулювання, які дають громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими вони можуть бути притягнені до адміністративної відповідальності, тож вони можуть передбачити наслідки його застосування, що не суперечить принципові верховенства права.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним об`єднати адміністративні справи в одне провадження.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення та особу правопорушниці, відсутність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, матеріальне ставище та вік правопорушниці, суддя вважає необхідним звільнити правопорушницю від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі за малозначністю, оскільки незважаючи на наявність формального складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 .. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, хоча й з пропуском строку, але ж подала відповідну декларацію, по справі відсутні тяжкі наслідки, вона щиро розкаялася у вчиненому правопорушенні.

Таким чином, суд дійшов переконання про доцільність звільнення ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КпАП України постанова про закриття адміністративного провадження виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 172-6, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали за № 937/9264/21 (3/937/3050/21), № 937/9270/21 (3/937/3051/21), № 937/9271/21 (3/937/3052/21), щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в одне провадження присвоївши їм єдиний унікальний номер справи № 937/9264/21 (3/937/3050/21).

Громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчинених адміністративних правопорушень та обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Л.В. Колодіна