Справа № 529/700/21
Провадження № 3/529/174/21
ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2021 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

08.08.2021 близько 18 год. 03 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Стасі-Велика Рудка керував автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлений на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер 6810, результат якого склав 0,24 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судові засідання ОСОБА_1 тричі не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча на адресу, указану ним в протоколі, направлялися судові повістки, які повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також ОСОБА_1 повідомлений про дату судового засідання шляхом розміщення на офіційному сайті Судової влади України оголошення про його виклик.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159089 від 08.08.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.9а ПДР України керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- результатами спеціального технічного засобу ALKOTEST-6810, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 0,24 проміле.

- відеозаписом з бодікамери поліцейського від 08.08.2021 на якому зафіксовано зупинку автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 та проходження на місці зупинки огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Як вбачається із довідки СПД № 2 Полтавського РУП ВП № 2 від 06.09.2021, згідно автоматизованої бази «НАІС-Посвідчення водія» ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалося.

Згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа взагалі не має такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко