Провадження № 33/4820/643/21
Справа № 677/1171/21 Головуючий в 1-й інстанції Кускова Т. В.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Красилівського районного суду від 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

За постановою суду, 15 червня 2021 року о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, чим міг завдати психологічної травми, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її та закрити провадження у справі.

Свої вимоги аргументує тим, що судом першої інстанції не доведено обставини, які суд визнав встановленими та невірно застосовано норми процесуального права.

Вказує, що місцевим судом було проігнороване його твердження про незаконність протоколу, та неможливість його використання, як доказ по справі про адміністративне правопорушення, а саме, що його складено з порушенням положень ч.2 ст.254 КУпАП, 17.06.2021 року, а подія мала місце 15.06.2021, тобто більше ніж через 24 години.

Зазначає, що запис, який був наданий ОСОБА_2 не може бути належним доказом його вини, так як не є оригінальним записом та в порушення вимог ст.99 КАС України не засвідчений електронним підписом, а також наголошує на тому, що суд не є експертом та не може на слух встановити приналежність голосів осіб на запису конкретній особі.

Наголошує апелянт і на тому, що керуючись неналежним протоколом та записом розмови, суд першої інстанції дійшов висновку про його винуватість та відкинув докази його невинуватості, а саме його пояснення, доводи по справі та пояснення свідків, тому вважає недоведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови вважає, що пропустив його з поважних причин, так як повний текст ухвали отримав лише 20.09.2021.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Оскільки проголошення повного тексту постанови суду відбулося без участі ОСОБА_1 , копія постанови не направлялась місцевим судом на поштову адресу останнього, повний текст постанови опублікований в ЄДРСР після закінчення строку на апеляційне провадження, тому такі обставини дають підстави вважати, що строк, пропущений ОСОБА_1 , на апеляційне оскарження з поважних причин.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Згідно із приписами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 року №2789-ІІІ насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство в сім`ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв).

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Економічне насильство в сім`ї - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Факт вчинення ОСОБА_3 насильства у сім`ї, на думку апеляційного суду, не підтверджений дослідженими судом першої інстанції доказами, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні суду першої інстанції, пояснив, що 15.06.2021 року його дружина вчинила сварку і саме вона виражалась нецензурно і кричала.

За показаннями ОСОБА_2 в суді першої інстанції, в той день виник конфлікт між нею та її чоловіком ОСОБА_1 , в ході якого приймали участь її батьки, була присутня неповнолітня донька. В ході конфлікту ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск.

Відповідно до показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні місцевого суду, у вказаний день, їх донька, повернувшись додому, вчинила скандал, в ході якого кричала, висловлювалась нецензурно. ЇЇ чоловік поводив себе нормально, не кричав, нецензурною лайкою до ОСОБА_2 не висловлювався.

Як убачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №496742 від 17 червня 2021 року, з якого слідує, що 15 червня 2021 року о 22 год. 55 хв., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинив, відносно своєї дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, чим міг завдати психологічної травми, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Уважаючи неприйнятними доводи ОСОБА_3 , суд посилається на те, що вони спростовуються поясненнями ОСОБА_2 ,а також звукозаписом подій 15.06.2021 року, який надала ОСОБА_2 , з якого слідує, що ОСОБА_1 голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 .

Із заслуханого звукозапису, в процесі апеляційного розгляду, слідує, що суперечка відбувається між ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 з приводу отримання та розподілу ними доходів, розлучення, права на проживання в будинку ОСОБА_1 , та батьками ОСОБА_2 - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Нецензурно висловлюється як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_2 , при цьому, остання, постійно висловлює нецензурні слова в сторону ОСОБА_1 .. Викликавши поліцейських, ОСОБА_2 скаржилась, що ОСОБА_3 біг битись і побив телефон.

З наведеного вбачається, що з приводу застосування до ОСОБА_2 психологічного насильства, заявниця не вказала в чому воно полягало.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейної сварки 15.06.2021 року ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 шкоди її психічному здоров`ю, а як убачається з пояснень сторін, умисел ОСОБА_1 був спрямований на вирішення питань побутового характеру.

Вказавши про вчинення ОСОБА_1 певних дій психологічного характеру щодо потерпілої, орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення не встановив і не розкрив суб`єктивну сторону правопорушення. Також, під час судового розгляду не здобуто доказів, із огляду матеріалів справи та пояснень сторін, наявності умислу у ОСОБА_1 на вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, насильства в сім`ї, передбаченого диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження у справі, з наведених підстав.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати і винести нову.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша