ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/418/21 Справа № 698/544/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Лазаренко В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Терещенка Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 19.07.2021 року о 03год. 39хв. по вул. Набережна,1 в смт. Катеринопіль, Черкаської області керував автомобілем ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13.09.2021 року, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи і є незаконним, оскільки жодного доказу того, що він керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Наявність двох свідків зазначених у протоколі, у присутності яких нібито було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, та в присутності яких він відмовився від проходження такого огляду належними не встановлено, а з відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що йому не пропонувалося проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі. З долучених пояснень свідків вбачається, що вони письмово засвідчили свою присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відмову обвинуваченим пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю, однак з долученого відеозапису вбачається, що при спілкуванні ОСОБА_1 з поліцейськими свідки присутні не були. Крім того, в протоколі зазначено, що скаржник відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, однак відмова в законному порядку також не зафіксована. Також, зауважує скаржник, долучений відеозапис не містить даних які б підтверджували, що саме він керував транспортним засобом, тобто не містить інформації, яка б слугувала доказом на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. За таких підстав вважає, що викладені в протоколі обставини того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Терещенко Р.В. підтримали апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Терещенка Р.В., дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2)скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4)змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492029 від 19.07.2021 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, нечітка вимова.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492029 від 19.07.2021 (а.с.1);

- рапортом поліцейського РПП СПД1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капрала поліції Головка С.Ю. від 19.07.2021 (а.с.9);

- рапортом поліцейського ЗРПП СПД1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кузьменка М.В. від 19.07.2021 (а.с.10);

- даними пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.4,5). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки вказані особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи;

- актом лікаря КНП «Катеринопільської БПЛ» щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду та тесту на алкоголь;

- даними відеозапису місця події із нагрудної камери інспектора поліції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, в тому числі й те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи зазначеними вище, а доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко