Справа № 458/621/21 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 33/811/1477/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу захисника Миньо М.М. на постанову Турківського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 22.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду 21.07.2021 року о 22 год. 27 хв. в с. Завадівка, вул. Середня, 10, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, нестійка хода) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням газоаналізатора «Алкотестер Драгер» та проведення медичного огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник Миньо М.М. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема зазначає, що доказами в матеріалах справи не доводиться факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування його в русі, зокрема відеозаписами, протокол про адміністративне правопорушення складено без участі двох свідків, також відеозаписами не підтверджено вручення ОСОБА_1 письмово направлення на огляд до медичного закладу.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та захисник Миньо М.М. не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою від 20.10.2021 року, а отже їхня неявка у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАп не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 458/621/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД №377292 від 21.07.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, де зафіксовано як ОСОБА_1 в категоричній формі відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння як з використанням приладу Драгер на місці зупинки, так і в медичному закладі (а.с.10,11), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.07.2021 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Драгер (а.с.3), направленням ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу від 21.07.2021 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 прослідувати на огляд до медичного закладу (а.с.5).

Судом першої інстанції належним чином досліджено докази в справі, зокрема долучені працівниками поліції відеозаписи та правильно встановлено фактичні обставини справи щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема відеофайлом 0000000_0004, встановлено, що спочатку ОСОБА_1 пояснював, що він не знає кому належить автомобіль «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_1 , та він ним не керував. У той же час пояснив (11:14 хв. відеозапису), що злякався, коли побачив поліцейський патруль та заїхав автомобілем на чуже подвір`я, що вказаний автомобіль належить дружині (12:52 хв. відео), що викинув ключі від вказаного автомобіля, (14:15 хв. відео), почав з`ясовувати у поліцейських причину зупинки його автомобіля, на що від них отримав відповідь, що причиною його зупинки був рух по середині проїжджої частини автодороги з увімкненим дальнім світлом (15:40 хв. відео ). На 16:25 хв. відео ОСОБА_1 сказав поліцейським, що не буде проходити огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення також не буде підписувати та не буде з ним ознайомлюватися.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Миньо М.М., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Миньо М.М. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.