П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/970/21

04 жовтня 2021 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ст. 139 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Інспектором роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Мартинюком А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про те, що він 29 липня 2021 року о 16 год 05 хв, на автодорозі М-19, 172 км, в селі Романове керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не надав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, розпочав рух, що змусило пішохода ОСОБА_2 вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки, а саме відстрибнути в сторону, чим порушив п.п.9.2 а); 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рогів Т.Р. у судовому засіданні клопотала про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Пояснила, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , якій працівники поліції надали статус пішохода, є насправді службовою особою, а саме інспектором УПП в Тернопільській області лейтенант поліції та перебувала при виконанні своїх посадових обов`язків. Відповідно, вказана службова особа не була ні учасником дорожнього руху, ні пішоходом, у зв`язку з чим вимоги правил дорожнього руху, що ставляться у вину ОСОБА_1 на дорожню ситуацію, що склалася не поширюються, а тому дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності Рогів Т.Р., дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.5 КУпАП не доведена.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №201361 від 29 липня 2021 року, зазначено, що 29 липня 2021 року о 16 год 05 хв, на автодорозі М-19, 172 км, в селі Романове, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не надав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, розпочав рух, що змусило пішохода ОСОБА_2 вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки, а саме відстрибнути в сторону, чим порушив п.п.9.2 а); 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.9.2 а) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють порядок дорожнього руху на території України.

Відповідно до п.1.10 ПДР України визначено, що учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Особи, які виконують певну роботу на дорозі, не є пішоходами і мають право з`являтися на проїзній частині в місцях, де рух пішоходів заборонено, однак у кожному такому випадку з їхнього боку обов`язково повинно бути вжито заходів безпеки (встановлено огородження, тимчасові дорожні знаки, тощо).

В матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4556758, 29.07.2021 року відносно ОСОБА_1 , яка складена інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Колодій Вікторією Володимирівною.

Отже, ОСОБА_3 , як працівник органу Національної поліції, виконуючи свої посадові обов`язки, здійснювала контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" на ділянці автодороги М-19 172 км в селі Романове, а не була учасником дорожнього руху як пішохід.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201361, складеного відносно ОСОБА_1 , як доказ вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, додано СD-R диск з відеозаписом. Даний відеозапис дає підстави стверджувати, що водій ОСОБА_1 , всупереч розпорядженням та вимогам поліцейського, розпочав рух автомобілем з місця його зупинки і розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому інспектор ОСОБА_2 змушена була вжити заходів до уникнення наїзду. Вказані дії кваліфіковано за ч.5 ст.122 КУпАП і таку кваліфікацію суд вважає не вірною, оскільки дії ОСОБА_4 не охоплюються диспозицією ст.122 ч.5 КУпАП, а містять оззнаки іншого правопорушення. Проте, оскільки судовий розгляд проводиться у межах обвинувачення у вчиненні правопорушення, яке інкриміновано особі, то суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП констатує, що провадження за ч.5 ст.122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.5 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Битківський