Справа № 938/282/21
Провадження № 33/4808/678/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Лазоришина І.І. на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік., а також стягнуто судовий збір 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 11.05.2021 о 01 год. 55 хв. в с. Полянки Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Nissan Primastar", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження у встановленому порядку огляду на визначення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер-6810» та проведення такого в медичному закладі відмовився. Таким чином своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 11.05.2021 о 02 год. 57 хв. в с. Полянки Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Nissan Primastar", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода від проходження у встановленому порядку огляду на визначення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння відмовився. Таким чином своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 адвокат Лазоришин І.І. 01.10.2021 року за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю події і складу правопорушення.

Зазначає, що постанова суду винесена без врахування всіх фактичних обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Зазначає, що 08.07.2021 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги. 19.08.2021 року він виступав у даній справі захисником. Судове засідання закінчилось оголошенням короткого змісту постанови суду та повідомленням про виготовлення повного рішення через десять днів.

За твердженням ОСОБА_1 та даними поштового конверта повне рішення ним отримано 31.08.2021 року. Звертає увагу на те, що у відповідності до штампу на конверті вбачається, що суд надіслав на адресу ОСОБА_1 рішення суду 25.08.2021 року. При цьому, йому, як учаснику судового засідання копія постанова судом не направлялась, незважаючи на вимоги ст.294 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що 21.09.2021 року Івано-Франківський апеляційний суд виніс постанову, якою позбавив ОСОБА_2 можливості розгляду його апеляційної скарги у зв`язку із порушенням строку на таке оскарження, а заяви про його поновлення ним не було подано.

Захисник Лазоришин І.І. вказує на те, що він як учасник судового розгляду має право на оскарження рішення суду, а тому просить поновити йому строк на оскарження постанови суду як такий, що пропущений ним з поважних причин.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що оголошення вступної і резолютивної частини постанови суду не дає підстави особі його оскаржити і порушує право на доступ до судового захисту прав. Він та ОСОБА_1 почули резолютивну частину постанови суду, однак вони не почули мотивів його прийняття, а тому не могли подати апеляційну скаргу.

Вказує на те, що особа може оскаржити рішення, яке їй вручено та оформлено у встановленому законом порядку. Наголошує на тому, що ст.285 КУпАП гарантовано йому та його підзахисному вручення під розписку або направлення прийнятого судом рішення.

Вважає, що твердження апеляційного суду про те, що він і його підзахисний були при проголошенні судового рішення не є підставою для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження, так як воно суперечить вимогам ст.285 КУпАП, нормам кримінального процесу, які відповідають особливостям процесуального розгляду адміністративних справ.

Апелянт вказує на те, що має права такі ж як і особа, яку він захищає та надає правову допомогу. Він не пов`язаний з думкою свого підзахисного щодо оскарження прийнятого судом рішення, однак він може відізвати його скаргу.

Апелянт переконаний, що суд зобов`язаний надати йому як захиснику як самостійній процесуальній особі судове рішення в строк, передбачений процесуальним законом і роз`яснити право його оскарження.

Просить поновити строк на оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_3 з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції, враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.08.2021 року Верховинським районним судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2021 року, суд розглянув справу за участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, яким надано пояснення щодо фактичних обставин справи, та за участю його захисника адвоката Лазоришина І.І., яким також надано пояснення у справі та заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції була прийнята з врахуванням наданих пояснень ОСОБА_1 , захисника Лазоришина І.І., переглянутих відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та на підставі дослідження матеріалів справи в їх сукупності.

19.08.2021 року зважаючи на складність у викладенні повного тексту постанови, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, суд вважав за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частину постанови суду.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в резолютивній частині постанови суду учасника судового розгляду справи роз`яснено строки та порядок оскарження постанови суду, зокрема те, що постанова можу бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення(а.с.40).

У відповідності до супровідного листа Верховинського районного суду за №938/282/21/4761/21 від 20.08.2021 року ОСОБА_1 було направлено копію постанови суду від 19.08.2021 року для відома (а.с.45).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом 31.08.2021 року копію постанови суду від 19.08.2021 року щодо ОСОБА_1 була направлена до Верховинського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції для виконання постанови суду, як таку що набрала законної сили(а.с.47-49).

09.09.2021 року Верховинським районним була зареєстрована апеляційна скарга подана ОСОБА_1 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.09.2021 року, вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги, апеляційним судом було встановлено, що апелянтом було подано апеляційну скаргу з пропуском строку на її оскарження. Оскільки ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі не просив про поновлення строку на оскарження постанови суду, відсутнє було і саме клопотання про його поновлення, то апеляційний суд апеляційну скаргу повернув апелянту.

В мотивувальній частині постанови апеляційний суд вказав на те, що не є слушними посилання ОСОБА_1 на положення ст. 289 КУпАП, оскільки вони стосується оскарження постанов, які виносяться іншим адміністративним органом (посадовою особою), а не суддею.

А також, апеляційний суд визнав безпідставними посилання апелянта на час, коли ОСОБА_1 отримав копію оскарженої постанови, а саме 31 серпня 2021 року, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважав, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню особі, яка її подала, так як ОСОБА_1 не заявляв клопотання про поновлення такого строку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у відповідності до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 апеляційна скарга повернута, оскільки апелянтом не заявлялось клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, а не відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

01.10.2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Лазоришин І.І. звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Верховинського районного суду від 19.08.2021 року.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката Лазоришина І.І. вбачається, що необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження він обґрунтовує тим, що 19.08.2021 року судове засідання закінчилось оголошенням короткого змісту постанови суду та повідомленням про виготовлення повного рішення через десять днів.

Такі твердження апелянта є безпідставними, оскільки зі змісту резолютивної частини постанови Верховинського районного суду від 19.08.2021 року (а.с.40) вбачається, що постанова суду була прийнята за участю ОСОБА_1 та адвоката Лазоришина І.І., яким було проголошено про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосування до нього відповідного стягнення, а також роз`яснено строк та порядок оскарження постанови суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що повний текст судового рішення було виготовлено судом 20.08.2021 року і в цей же день копію вказаного рішення у відповідності до вимог ст.295 КУпАП було направлено ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним супровідним листом суду.

Так, відповідно до вимог ст.295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Таким чином, суд першої інстанції не зобов`язаний законом надсилати копії судових рішень захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відсутності відповідної заяви про отримання копії судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані які свідчать про те, що апелянт захисник адвокат Лазоришин І.І. вчиняв певні дії щодо отримання копії судового рішення та оскарження постанови суду у встановлений законом строк.

Вищевказані обставини свідчать про безпідставність твердження апелянта Лазоришина І.І. про порушення його прав як учасника судового розгляду даної справи щодо надання йому копії постанови суду.

Матеріали справи не містять даних про те, що Лазоришин І.І. звертався до суду з клопотанням про отримання судового рішення та отримав його копію для подальшого оскарження судорого рішення.

В своїй заяві про поновлення строку на оскарження судового рішення Лазоришин І.І. не вказує коли саме та яким чином він ознайомився із постановою суду та з якого часу він вважає за необхідне рахувати для нього початок обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В той же час, ч. 2 ст. 294 КУпАП чітко визначено початок строку на апеляційне оскарження та встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення. .

З матеріалів справи вбачається, що апелянт Лазоришин І.І. не отримав копію судового рішення, що не завадило йому 01.10.2021 року звернутися до суду із апеляційною скаргою та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вищевказані обставини свідчать про те, що його доводи про неможливість оскаржити постанову суду у встановлений законом строк без отримання копії судового рішення носять надуманий характер та є безпідставними.

Апеляційний суд вважає також безпідставними та необґрунтованими твердження апелянта щодо позбавлення Івано-Франківським апеляційним судом ОСОБА_1 права на оскарження постанови Верховинського районного суду від 19.08.202 року відповідно до постанови апеляційного суду від 21.09.2021 року, оскільки постановою апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута на підставі відсутності клопотання зі сторони ОСОБА_1 про поновлення строку.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку, про що в постанові апеляційного суду також наголошено, а тому останнього не було позбавлено права на оскарження постанови суду першої інстанції і він мав право звернутися до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження та має право оскаржити судове рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була подана захисником Лазоришин І.І. та зареєстрована Верховинським районним судом Івано-Франківської області 01.10.2021 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З матеріалів справи та постанови Верховинського районного суду від 19.08.2021 року, а також зі змісту апеляційної скарги адвоката Лазоришина І.І., ОСОБА_1 та він як захисник правопорушника були присутніми в судовому засіданні, надали пояснення щодо обставин справи та були при проголошенні постанови суду, що свідчить про ознайомлення Лазоришина І.І. із результатом розгляду справи відносно ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі захисник Лазоришин І.І. не зазначає, які заходи приймав для того щоб оскаржити постанову суду у встановлені законом строки, та які обставини завадили йому своєчасно звернутися з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі пропущення строку на апеляційне оскарження з поважних причин, апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, а і надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

Водночас, захисник Лазоришин І.І. був обізнаний про ухвалення Верховинсьтким районним судом 19.08.2021 року постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та своїй заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження до довів наявність обставин, які завадили своєчасно та у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі адвоката Лазоришина І.І. не зазначено поважних причин пропуску цього строку і належним чином не підтверджено ті обставини, які на думку апелянта, не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, законні інтереси якого він представляв у суді.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що захисником ОСОБА_1 адвокатом Лазоришиним І.І. не доведено жодних обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта після постановлення судом рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виходячи з конкретних обставин встановлених апеляційним судом, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити які саме причини та яким чином не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику адвокату Лазоришину І.І. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2021року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу Лазоришину І.І .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв