ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 Справа №607/17946/21

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , фізичної особи приватного підприємця,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою відділу поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 28 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476358 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

Зі вказаного протоколу вбачається, що « 28.09.2021 року близько 21 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 у магазині «Витребеньки»» гр. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, порушив правила щодо карантину людей, а саме, вимоги п.п. 9 п. 2 ч. 1 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами та доповненнями ), скільки здійснював господарську діяльність у магазині у якому відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції 1,5м., чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП».

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, вказав, що заклад не працював. Зазначив, що будьяких доказів на підтвердження вчинення адміправопорушення, матеріали адміністративного провадження не містять. Посилаючись на усталену практику Європейського Суду з прав людини просив провадження у справі закрити відповідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винний ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази.

Так, із електронного рапорту ЄО № 6235 від 28 вересня 2021 уповноваженої особи відділення поліції № 1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Прокопик Х. В. від 28 вересня 2021 року, вбачається, що «29.08.2021 року о 21:48 зі служби 102 надійшло повідомлення ДОП Володимира Чимишина про те, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність у магазині, що розташований в АДРЕСА_2 , з відсутім маркуванням для перебування в черзі «.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копія фотознімку без зазначення дати, часу та місця його вчинення, на якому видно фрагмент підлоги приміщення.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків:

За частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із абзацом п.п. 9 п. 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами та доповненнями) на території України час карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням між клієнтами не менш як 1,5 м.

Натомість жоден із наявних у справі доказів жодним чином не підтверджує того факту, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, про які зазначено у протоколі серії ВАБ № 476358 від 28 вересня 2021 року.

Не є належним доказом вини ОСОБА_1 копія фотознімку на якому видно фрагмент підлоги приміщення, без зазначення дати, часу та місця проведення фотофіксації, найменування закладу де проводилась фото- фіксація, та за відсутності посилання у протоколі про адміністративне правопорушення про проведення фото фіксації правопорушення.

З цих підстав сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень пункту третього частини другої ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частиною другою ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми, та не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 28.09.2021 року близько 21 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 у магазині «Витребеньки»» будучи фізичною особою підприємцем здійснював господарську діяльність у магазині у якому відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції 1,5 м .

З цих підстав суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись частиною 1 статті 44-3 , пунктом 1 частини1 статті 247, статтями 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка