Провадження № 3/127/7100/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 20.08.2021 о 16.00 год. під час проведення планового заходу державного нагляду виявлено, що директор ТОВ «Торгово-промислова фірма «АВС-Цитрус» ОСОБА_1 допустив порушення пункту 6 частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (далі Закон № 2059-VIII від 23.05.2017), а саме підприємство здійснює господарську діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля (видобування корисних копалин) без отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що обставини, викладені в протоколі не відповідають дійсності. Зокрема, пояснив суду, що підприємство отримало відповідну екологічну ліцензію до набрання чинності Закону № 2059-VIII від 23.05.2017, а тому вони не є суб`єктом даного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі диспозиції частини першої статті 164 КпАП випливає, що склад даного правопорушення має місце у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Слід звернути увагу, що зазначена правова норма є бланкетною.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що директор ТОВ «Торгово-промислова фірма «АВС-Цитрус» ОСОБА_1 допустив порушення пункту 6 частини першої статті 15 Закону № 2059-VIII від 23.05.2017, а саме підприємство здійснює господарську діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля (видобування корисних копалин) без отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 15 Закону № 2059-VIII від 23.05.2017 правопорушенням у сфері оцінки впливу на довкілля є, зокрема, провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Зі змісту пункту 3 частини першої статті 1 зазначеного Закону випливає, що планована діяльність це планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 2059-VIII від 23.05.2017 здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 3 Закону № 2059-VIII від 23.05.2017 діяльність ТОВ «Торгово-промислова фірма «АВС-Цитрус» відноситься до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля (включає глибоке буріння, у тому числі геотермальне буріння, буріння з метою зберігання радіоактивних відходів, буріння з метою водопостачання (крім буріння з метою вивчення стійкості ґрунтів).

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2059-VIII від 23.05.2017 (Прикінцеві та перехідні положення) дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.

В судовому засіданні було встановлено, що ТОВ «Торгово-промислова фірма «АВС-Цитрус» здійснює користування надрами для видобування мінеральних вод зі свердловини № 2023, розташованої на родовищі Тяжилівське в м. Вінниці на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 4486, виданого 05.11.2007 та дійсного до 05.11.2027. Тобто відповідний дозвіл був отриманий до набрання чинності Закону № 2059-VIII від 23.05.2017, а тому дія зазначеного закону не поширюється на ТОВ «Торгово-промислова фірма «АВС-Цитрус». Крім того, суд вважає слушними заперечення ОСОБА_1 в частині того, що відповідні дозволи на проведення діяльності ним були отримані до проведення перевірки, на підставі якої складений протокол, що є предметом судового розгляду. Також суд вважає слушними заперечення ОСОБА_1 щодо того, що очолюване ним товариство не планувало здійснювати розширення чи зміну діяльності, а тому правові підстави для отримання документів, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні. Саме тому суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КпАП.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Отже, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 164, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: