Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/3305/2021 Головуючий в суді першої інстанції: Шум Л.М. Доповідач: Гладій С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харченка Сергія Вікторовича, розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 28 квітня 2021 року о 00 годині 15 хвилин по вулиці Жмеринська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер6820, ARJL-0265є». Результат тесту - 1,42‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи, захисник Харченко С.В. просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 , постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що, в свою чергу, потягло за собою необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу (пояснення свідків, відеозпис) того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Апелянт звертає увагу, що огляд ОСОБА_1 працівниками поліції був проведений в порушення приписів ст. 266 КУпАП, оскільки після проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер» та отримання результатів, ОСОБА_1 висловив свою незгоду з його показниками, разом з тим останній не був направлений в заклад охорони здоров`я, що, в свою чергу, свідчить про недійсність такого огляду та вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як вказує апелянт, в протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; не були роз`яснені права, обов`язки, правові наслідки складання протоколу; не були відібрані пояснення; відсутній акт огляду та направлення, що, в сукупності, свідчить про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння і, як наслідок, безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Харченка С.В., які наполягали на задоволенні апеляційних вимог в повному обсязі щодо скасування постанови місцевого суду та прийняття нової постанови про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пояснення інспектора роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Савіцької Д.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, долучений до матеріалів справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема, за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху вищевказаних вимог процесуального закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому наведено, що в означений день, о 00 годині 15 хвилин в місті Києві по вулиці Жмеринська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер6820, ARJL-0265є», результат тесту - 1,42‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу долученіроздруківка з приладу, який використовувався під час огляду, який не підписаний ОСОБА_1 (а.с. 3) та відеозапис, на якому зафіксовано виключно процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с. 4а).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та в категоричній формі наполягав на тому, що автомобілем не керував, а лише знаходився в автомобілі біля будинку, в якому він мешкав. Оскільки власниця квартири, яку він винаймав, негативно ставиться до вживання спиртних напоїв, то вимушений був перебувати в салоні автомобіля. Зазначив, що працівники поліції його не зупиняли, а приїхали за телефонним викликом сусідів, у зв`язку з тим, що голосно грала музика. Далі на вимогу поліцейських пройшов тест на алкоголь, який був позитивний, оскільки він вживав алкоголь і цього не заперечував. Коли щодо нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовився надавати пояснення, оскільки транспортним засобом не керував та не вчиняв адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважав дії працівників поліції неправомірними.

Допитана в суді апеляційної інстанції інспектор роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Савіцька Д.В. підтвердила обставини складання нею досліджуваного протоколу та пояснила, що вона в нічну зміну - 28 квітня 2021 року, перебуваючи в складі патрульного наряду, отримала повідомлення про те, що в по вулиці Жмеринській в нічний час доби з автомобіля гучно лунає музика. Приїхавши на місце виклику, побачили автомобіль, який рухався заднім ходом. У ході розмови з водієм був відчутний запах алкоголю, а тому водієві, яким виявився ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Drager", на що водій погодився. Результати такого огляду були вище дозволеної норми, у зв`язку з чим був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, із показань допитаного в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_2 слідує, що 28 квітня 2021 року у вечірній час йому зателефонував його товариш - ОСОБА_1 та попросив переставити автомобіль з одного місця на інше. Сам ОСОБА_1 не міг цього зробити, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після перепаркування автомобіля, вони ще деякий час знаходились в салоні, розмовляли, коли до них під`їхали працівники поліції. Про подальші дії поліцейських та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дізнався зі слів останнього.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 слід прийти до висновку, що вони узгоджені між собою, не мають протиріч, а тому ставити їх під сумнів у суду апеляційної інстанції - не має.

Фактично, в обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2021 року, результат тесту "Drager" та відеозапис з нагрудної бодікамери, за яким (тривалістю менше 3 хвилин) зафільмовано процес огляду ОСОБА_1 за допомогою цього засобу.

Згідно ст. 255 цього Кодексу, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу III Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Разом з цим, до матеріалів справи не долучено повного відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який міг би підтвердити чи спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а звідси про дотримання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП.

За відсутності повного відеозапису перебігу подій за протоколом серії ААБ № 196519 від 28 квітня 2021 року, не спростовані і твердження ОСОБА_1 , що за досліджуваних обставин він не керував транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 28 квітня 2021 року о 00 год. 15 хв. по вулиці Жмеринська в місті Києві, керував транспортним засобом, що породжувало в нього обов`язок проходження відповідного огляду.

Окрім наведеного, суд апеляційної інстанції вважає слушним звернути увагу і на наступне.

Згідно з п.п. 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду - результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Положення вищевказаних нормативних актів свідчать, що акт огляду на місці зупинки складається та є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкольного сп`яніння, в разі згоди особи з результатом проведеного огляду та при небажанні водія пройти огляд в медичному закладі.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Драгер 6820, ARJL-0265є» однак, до протоколу не долучено ні відповідний акт огляду, ні направлення для проходження такого огляду та будь-яких доказів, які б підтверджували факт згоди ОСОБА_1 з результатом огляду, проведеного на місці та небажання проходити огляд в медичному закладі.

Таким чином, з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, враховуючи, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід прийти до висновку про відсутність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, доводи апеляційної скарги адвоката Харченка С.В. - є слушними та підлягають до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2021 року, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік- скасувати.

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196519 від 28 квітня 2021 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій