ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/488/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Загребельного Р.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника Деркача С.А., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Загребельного Р.В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2020, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1970 року народження,

- визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом встановлено, що 18.09.2020 о 10 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Героїв Праці в районі будинку № 3, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , при повороті ліворуч на сигнал світлофору, що дозволяє рух, не надала перевагу у русі транспортному засобу «Audi 80», державний номер. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку та допустила з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Не погодившись з постановою районного суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Загребельний Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку ОСОБА_2 та його представника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винною суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця ДТП від 18.09.2020, письмові пояснення учасників ДТП та надав їм належну правову оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п. 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

2) ОСОБА_1 не заперечує факт своєї участі в ДТП 18.09.2020.

Таким чином сам факт події - ДТП не заперечується учасниками процесу.

При таких обставинах підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачені п. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не лише з її вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно неї.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Так, з огляду на матеріали справи, відеозапис, пояснення, надані учасниками ДТП, локалізацію та характер отриманих ними пошкоджень, узгоджується з іншими доказами, наявним у матеріалах справи.

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.09.2020 не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства, якщо вважає винним в ДТП і іншого її учасника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Загребельного Р.В. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко