КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4040/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., за участю секретаря судового засідання Гайворонського В. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дрижакової Діни Юріївни на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року в складі судді Рудюк О. Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13 травня 2021 року о 01 год. 05 хв. керував автомобілем Land Rover Discovery, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Дніпровська набережна з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

16.08.2021 захисник ОСОБА_1 - адвокат Дрижакова Д. Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю. від 04 серпня 2021 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилається на ті підстави, що Закон України «Про Національну поліцію» дозволяє працівникам поліції зупиняти автомобілі лише за наявності законних підстав, виконанням обов`язків щодо представлення , пред`явлення службового посвідчення та інформування водія про конкретну причину зупинки, передбачену статтею 35 цього Закону.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Так, 3 серпня 2021 року ОСОБА_1 до Дарницького районного суду м. Києва було подано пояснення у справі, в якій викладено наступне: « Я, ОСОБА_1 , 13.05.2021 року приблизно о 01 год.25 хв. керував транспортним засобом Land Rover Discovery д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Здолбунівській в м. Києві з увімкненим ближнім світлом та допустимою швидкістю, правил дорожнього руху не порушував».

Відтак, у працівників поліції не було достатніх підстав зупиняти транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 .

У порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та не досліджував причини зупинки транспортного засобу, що суперечить ст. 245 КУпАП щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, показаннях свідків, відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції зроблено на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки.

Зазначила, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння лише у присутності працівників патрульної поліції, які безпідставно зупинили його та які викликали у нього почуття недовіри до даних осіб та упередженого ставлення. Натомість останній повідомив, що згоден пройти медичний огляд протягом найближчих 2-ох годин у медичному закладі.

На підтвердження проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було подано до суду копію висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 13.05.2021 року, відповідно до якого у нього не було виявлено будь-яких ознак сп`яніння, однак суд першої інстанції не взяв даний факт до уваги.

Також зазначає, що судове засідання 04.08.2021 відбулось з грубим порушенням процесуального права та конституційних прав громадянина. В цей день в Дарницькому районному суді м. Києва була відсутня електроенергія, у зв`язку з чим була відсутня можливість здійснювати фіксування судового засідання під час судового розгляду. Судовий розгляд справи розпочався за відсутності адвоката Большакової А. К. До моменту, поки остання дізналася про початок судового засідання та прибула до зали суду, судом вже були допитані свідки. Відтак сторона захисту була позбавлена можливості взяти додаткові пояснення у свідків, спростувати чи заперечувати доводи останніх.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Дрижакова Д. Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що 13 травня 2021 року він їхав в автомобілі Land Rover Discovery, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості пасажира. З драйвером, який керував належним йому автомобілем, стався конфлікт, він зупинив машину та пішов. Коли він очікував в машині на прибуття іншого драйвера, до машини під`їхав патруль, який запропонував їхати на медогляд. Він відповів, що не має часу, оскільки очікує драйвера. Тоді йому запропонували пройти огляд самостійно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дрижакову Д. Ю., переглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, дослідивши інші письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши наявні у справі письмові матеріали, відеозапис, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили ту обставину, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікаря нарколога для огляду, проте останній відмовився, зазначивши, що звернеться до лікаря самостійно, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік ( справа №752/19320/20).

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена не тільки за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 дотримано не було.

Доводи ОСОБА_4 про те, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд самостійно є необґрунтованими.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, проте останній від цього відмовився. Останньому також було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. В подальшому на пояснення ОСОБА_1 про те, що він самостійно звернеться до лікаря, останній отримав відповідь, що він має на це право.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови та не викликає сумнівів у її дійсності.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Та обставина, що ОСОБА_1 самостійно поїхав до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, а також відсутність в матеріалах справи доказів перебування вказаної особи в стані сп`яніння не може бути підставою для звільнення такої особи від відповідальності за порушення п. 2. 5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, останній повинен був з достатньою чіткістю усвідомлювати значення своєї відмови виконати вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд, а також про наслідки самостійного звернення до закладу охорони здоров`я для підтвердження відсутності у нього стану сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 13 травня 2021 року керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року (справа №752/19320/20).

Відповідно до даних відеозапису, ОСОБА_1 за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він взагалі не керував транспортним засобом, спростовуються його особистими поясненнями від 03.08.2021 (а.с. 31, 32), а також доводами, викладеними в апеляційній скарзі (а.с. 39 зв., 40).

Не може бути достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі та обставина, що розгляд справи в суді першої інстанції та допит свідків було розпочато за відсутності захисника Большакової А. К.

Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання 04 серпня 2021 року відбувалось за участю іншого захисника ОСОБА_1 - адвоката Дрижакової Д. Ю., а тому правові підстави для висновку про порушення права особи на захист відсутні.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які викликалась в судове засідання, проте повістки повернулись до суду за закінченням терміну зберігання та відсутністю за вказаною адресою, узгоджуються з іншими доказами у справі, в тому числі відеозаписом, який було оглянуто в судовому засіданні, та не суперечать поясненням самого ОСОБА_1 в тій частині, що він відмовився проти того, щоб бути доставленим поліцейським до закладу охорони здоров`я для відповідного огляду.

Апеляційна скарга не містить доводів, з приводу яких саме пояснень захисник ОСОБА_1 не змогла отримати додаткові пояснення від свідків, допитаних в суді першої інстанції. Жодних доказів на спростування тих пояснень свідків, які відображені в оскаржуваному судовому рішенні, суду апеляційної інстанції надано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дрижакової Діни Юріївни залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк