ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1306/21

Провадження № 3/568/1640/21

11 жовтня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Сільман А.О.,

розглянувши матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 635951 від 16.08.2021 р. вбачається, що 16.08.2021 о 21.год. 00 хв. громанянин ОСОБА_1 знаходився за адресою АДРЕСА_3 , вчинив сімейну сварку відносно своїє співмешконки в ході якої обзивав останню грубими нецензурними словами, образливо чіплявся до неї та намагався затіяти бійку, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушник в судові засідання 20.09.2021, 04.10.2021 та 11.10.2021 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Статтею 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 173-2 цього кодексу розглядаються протягом доби.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Суд враховує, що права, передбачені ст. 63 Конституції ОСОБА_1 роз`яснені в момент складання протоколу, він був обізнаний про надходження матеріалів про адміністративне правопорушення в суд, однак, ухилився від виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадження у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених обставин, враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 в судове засідання, а також, з метою недопустимості порушення строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством - є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 635951 від 16.08.2021 р. ОСОБА_1 під час сварки із співмешканкою висловлювався в її адресу нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

В письмових поясненнях, долучених до протоколу, громадянка ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 16.08.21р. вчинив насильницькі дії відносно неї, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг, обзивав не пристойними словами та намагався затіяти бійку. При цьому, не зазначає в чому саме полягало психологічне насильство.

В даному випадку в протоколі від 16.08.2021 відносно ОСОБА_1 лише зазначено, що ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку відносно своєї співмешканки, в ході якої обзивав останню грубими нецензурними словами, образливо чіплявся до неї та намагався затіяти бійку, чим вчинив психологічне насильство.

При цьому, в протоколі не зазначено, чи призвели нецензурні висловлювання правопорушника у його дружини побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, чи спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, не зазначено, в чому саме полягла шкода заподіяна нецензурними висловлюваннями, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні показання свідків та будь-які докази на підтвердження обставин, викладених в письмових поясненнях потерпілої.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в протоколі об`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013, суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це, становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки, особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) .

Схожа позиція також міститься в Рішенні ЄСПЛ "Лучанінова проти України від 09.06.2011, в Рішенні ЄСПЛ "Карелін проти Росії" від 20.09.2016

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатностіх доказів, а головне про відсутність конкретного "обвинувачення" в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.08.2021, що має визначальний характер і фактично порушує положення ст. 6 Конвенції .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом не встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно нього на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман