Провадження № 33/4820/578/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Черевика С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 19 серпня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19 серпня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 25 липня 2021 року о 03 год. 35 хв. по вул. Івана Франка, 10 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова ухвалена з порушенням та з неправильним застосуванням норм процесуального і матеріального права, судом першої інстанції неповно, не об`єктивно і не всебічно з`ясовано обставин, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи.

Вказує, що при формуванні суті правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, має вказуватися п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» який затверджений Постановою №1103 КМ України від 17.12.2008, в якому зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду», а не п.2.5 Правил Дорожнього руху.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції посилається на письмові пояснення свідків, які додані до справи, проте останні в суд не викликались та не допитувалися на підтвердження, спростування своїх письмових пояснень, а тому вони є недопустимими та не можуть братися судом до уваги, оскільки порушується принцип безпосередності дослідження доказів.

Зазначає, що з наведеного є очевидним, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципу повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 та ч.1 ст.268 КУпАП чим позбавив його можливості давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання про їх витребування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №225817 згідно якого ОСОБА_1 25 липня 2021 року о 03 год. 35 хв. по вул. Івана Франка, 10 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт такої відмови (а.с.а.с.2, 3);

- даними диску з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі (а.с.5).

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції його прав давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання про їх витребування, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимоги закону про повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи, шляхом телефонограми повідомлення (а.с.10), крім того під час розгляду справи був присутній його захисник. Отже, судом вживались заходи для повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом. Однак, він такими не скористався, жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в ході апеляційного розгляду не надав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не допитав свідків події, а тому їх докази є недопустимими, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Разом з тим, будь-яких клопотань про допит свідків, матеріали справи не містять.

Щодо формулювання обвинувачення, на яке посилається в своїй апеляційній скарзі апелянт, то доводи з цього приводу є безпідставними, з огляду на таке.

Постанова КМ України №1103 від 17.12.2008, регулює Порядок направлення водіїв для проведення огляду на стан сп`яніння, а у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається пункт правил Дорожнього руху, який порушується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, на, що в протоколі виділена і відповідна графа.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Хмельницького міськрайонного суду від 19 серпня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук