Справа № 740/2666/21
Провадження № 3/740/1064/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретарів судового засідання Ісаєнко А.М., Зінич А.С.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Царенка АА.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальник Ніжинської експлуатаційної дільниці Деснянського БУВР, депутат Ніжинської міської ради, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 08.05.2021 о 05 годині 00 хвилин у м. Ніжині на автодорозі Р-67 керував автомобілем Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 08.05.2021 приблизно о 4 год 30 хв йому зателефонував батько і попросив забрати автомобіль на в`їзді в Ніжин зі сторони ОСОБА_2 , де його зупинили поліцейські. На місце він прийшов біля 5 години та почав шукати ключі від автомобіля. В цей час підійшли поліцейські і почали просити надати посвідчення водія, на що він їм пояснив, що не керував автомобілем, а щойно прийшов. Батько відразу зазначив, що керував автомоіблем він. Оскільки він не керував автомобілем, то необхідності у проходженні огляду на стан сп`яніння він не вбачав і від цього відмовився. Незважаючи на його та батька пояснення, поліцейські склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Царенко А.А. вважав, що матеріалами справи не доведено факт керування ОСОБА_1 автомобілем та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. (пункти 1.3 1.5 Правил дорожнього руху).

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно із п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими. Такі ж положення передбачені п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу 3 Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункти 15, 16 рзділу ІІІ Інструкції).

Згідно із п. 22. Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №383571 від 08.05.2021 ОСОБА_1 08.05.2021 о 05 годині 00 хвилин у м. Ніжині на автодорозі Р-67 керував автомобілем Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння приладом «Драгер» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився.

Свідок ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 , пояснив, що напередодні перебував на дачі, що неподалік Ніжина, де вживав алкогольні напої. Так як зранку він себе погано почував, то зателефонував сину і попросив, щоб той прийшов на дачу, де був і автомобіль, та відвіз його. Домовилися, що він ОСОБА_3 , буде їхати на автомобілі в сторону Ніжина, а син вийде назустріч його руху. На в`їзді у Ніжин автомобіль під його керуванням зупинили працівники поліції, але відразу до автомобіля не підійшли. Він відразу не зміг знайти документи та вийшов з автомобіля і саме в цей час підійшов син, який сів на місце водія і почав шукати документи та тоді ж до автомобіля підійшли поліцейські і почали у сина просити надати документи. Вони обидва пояснювали, що керував автомобілем він ОСОБА_3 , а не син - ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначав, що не керував автомобілем, а тому від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, зазначив, що вживав спирті напої вчора. Його батько ОСОБА_3 пояснював, що керував автомобілем він.

На відеозаписі з вуличної камери спостережання, наданому Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області на запит суду, зафіксовано як до автомобіля Renault Kangoo, що не рухається, підійшов працівник поліції, відкрилися двері водія і в подальшому з місця водія вийшов ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пояснення ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_3 щодо особи водія суд не може вважати переконливими, адже поведінка ОСОБА_1 не була послідовною з цього питання при складанні адміністративних матеріалів. При запитанні поліцейського про те, для чого ОСОБА_1 сідав за кермо та навіщо ризикував, він заперечень не висловлював, його поведінка і міміка при цьому свідчили про згоду з цими обставинами (час на відеозаписі 10:23:45 відеофайл 0000000__0124.МР4).

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про обставини події суперечливі. ОСОБА_1 пояснив, що батько зателефонував, коли його зупинили. ОСОБА_3 повідомив, що ще перед виїздом він телефонував сину і вони узгодили, що син вирушить йому назустріч.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що від місця, де він перебував на час отримання дзвінка від батька, до місця зупинки автомобіля, близько 200 метрів, а від місця зупинки до дачі 700-800 метрів чи близько 1 км. Отже, за версією ОСОБА_3 , вживши напередодні спиртне та маючи погане самопочуття, рано вранці він зателефонував сину і попросив прийти і відвезти його з дачі та водночас сам поїхав на автомобілі у Ніжин, де бачачи на в`їзді у Ніжин патруль поліції, продовжив рух поки не був зупинений поліцейськими. При цьому, він знав про наявність у нього ознак сп`яніння, які, як слідує з відеозаписів, були явними та очевидними, і те, що назустріч йому йде син, який з огляду на те, що до місця зупинки автомобіля від місця звідки він вирушив назустріч приблизно 200 метрів, мав би вже наближатися до нього. Такі пояснення ОСОБА_3 суд вбачає нелогічними, адже за таких обставин для уникнення фіксації порушення Правил дорожнього руху логічно дочекатися сина перед проїздом патруля поліцейських, які, як видно з відеозаписів, зупиняли майже кожен автомобіль, що проїжджав.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили, що ОСОБА_3 просив його забрати з дачі через погане самопочуття. При цьому, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 , не заперечували, що напередодні вживали спиртні напої. Тобто, за умов здійснення згідно їх версії домовленості ОСОБА_1 , який вживав спиртні напої напередодні мав керувати автомобілем, щоб відвезти з дачі батька, який також вживав спиртні напої та погано себе почував. Тобто, мала бути вагома причина, щоб о 4:30 ранку йти пішки на дачу близько 1 кілометру, та везти звідти на автомобілі батька, при наявності в самого ознак алкогольного сп`яніння. Однак, як видно з відеозаписів, ОСОБА_3 мав лише ознаки сп`яніння: порушення мови, координації рухів, уповільненні сприйняття та реакції, але його стан не свідчив про таке самопочуття, яке б обумовлювало потребу у вжитті якихось термінових заходів. Тобто, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не містять зрозумілої і логічної причини такої поведінки.

Суд враховує, що висновок про керування особою автомобілем не може ґрунтуватися на припущеннях.

На досліджених відеозаписах, наданих для доведення вини ОСОБА_1 не зафіксовано, що він керував автомобілем.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В даній справі такі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, з огляду на викладене вище, на думку суду, наявні, адже на відеозаписі з вуличної камери спостереження зафіксовано, як стоїть автомобіль та спочатку в нього вимикається світло фар, потім поліцейський підходить до дверей водія, які відкриваються і з місця водія через незначний час виходить ОСОБА_1 .

За таких обставин суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо особи водія і сприймає їх як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне. В цьому ж полягає і заінтересованість ОСОБА_3 , що є природжнім бажанням батька.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі, чітко зафіксованоно на відозаписі і не заперечується ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність дослідженими у судовому засіданні доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисту про те, що час на відозаписі, а саме 2017 рік, не відповідає часу правопорушення згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, не споростовує зазначених висновків, адже ніким не заперечується, що подія зупинки транспортного засобу мала місце у вказаний у протоколі час, зміст самих відеозаписів (події, слова) не оспорюється.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушння, яке становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, який працює, має постійне місце проживання. Обставин, які пом`якшують відповідальність не встановлено, обтяжуючі обставини в протоколі не зазначені.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності зач.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь