КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 369/4813/21

Апеляційне провадження № 33/824/3495/2021

27 вересня2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через захисника Вітошка Віктора Анатолійовича, на постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.04.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.

Постановою суду встановлено, що 05.02.2021 о 23 год. 30 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 20 км, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , через захисника подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставини справи і не дотримав вимог ст. 268 КУпАП, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Він не отримував судових повісток про день та час розгляду справи. Вважає, що відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи не є належним доказом, оскільки він не відображає повного змісту подій, які мали місце 06.02.2021. Суд не допитав свідків події та не встановив хто керував автомобілем. Оскільки ОСОБА_1 не керував апелянт просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а про наявність постанови дізнався лише 28.05.2021 та 07.06.2021 захисник подав апеляційну скаргу і долучив ордер. Проте ухвалою суду від 24.06.2021 апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з тим, що не було долучено витягу з договору, укладеного з адвокатом. Цю постанову від отримав 08.07.2021.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримав судової повістки на 28.04.2021 на 12 год 50 хв. повістка повернулася без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Матеріали справи також не містять даних про отримання ОСОБА_1 копії постанови.

За наведених обставин суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Вітошко В.А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 328049 від 06.02.2021, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, відеозаписом з нагрудної камери.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог розділу І-II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, передбаченими в п. 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд прийняв рішення на підставі належних та допустимих доказів, а тому доводи апелянта про те, що суд не встановив особу, яка керувала транспортним засобом не можна визнати обгрунтованими. Так ОСОБА_1 стверджував, що хоча і перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте керував транспортним засобом його водій. Оскільки автомобіль вийшов з ладу водій поїхав за технічною допомогою, а він залишився в автомобілі, а тому коли підійшли працівники поліції то в автомобілі був лише він.

За клопотанням апелянта при апеляційному розгляді допитано свідка ОСОБА_2 .

Проте при допиті свідка виявлено розбіжності у показах ОСОБА_1 та свідка, як щодо часу виїзду автомобіля, так і щодо технічного стану автомобіля. Так, ОСОБА_1 стверджував, що вони з водієм намагалися з`ясувати причини зупинки автомобіля, знімали клеми, натомість ОСОБА_2 такі обставини не підтвердив. До того ж ОСОБА_2 є фахівцем з персоналу та перебуває у підлеглості ОСОБА_1 , проте не є його водієм.

При оформленні правопорушення ОСОБА_1 жодного разу не вказав, що автомобілем керував ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 також був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, при цьому він визнав свою вину та сплатив штраф у сумі 425 грн.

Відтак визнаючи, що він керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, заперечення ОСОБА_1 , що не він керував цим автомобілем не можна визнати обгрунтованими, оскільки обидва правопорушення оформлялися одночасно.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля саме з місця водія, а не з пасажирського сидіння. Майже годину ОСОБА_1 не міг чітко висловити чи то згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмову у проведенні огляду, вказуючи на те, щоб працівники поліції зачекали на приїзд «його служби», адвоката, зазначив, що він має посаду більшу ніж працівник поліції та вважає, що працівник поліції перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому жодного разу ОСОБА_1 не зазначив, що автомобілем керував ОСОБА_2 та не викликав саме цю особу для дачі пояснень працівнику поліції.

Відтак судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП обставини правопорушення з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

Суд повідомив ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про день та час судового розгляду за дійсною адресою особи, якій направлено судову повістку. Проте, ОСОБА_1 з власної волі не виявив бажання отримати таку повістку та протягом більше ніж двох місяців з часу складання протоколу про адміністративне правопорушення не поцікавився розглядом справи. А тому доводи апелянта про те, що суд не заслухав пояснення ОСОБА_1 не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 еруючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай