Справа 362/3361/21
Провадження 3/362/1471/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква ДПП УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

08.06.2021 о 17:00 год. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 35 км. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi L300», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України так як він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винність у скоєнні цього правопорушення. Вказав, що керував транспортним засобом і його зупинили працівники поліції, які здійснювали на нього сильний психологічний тиск аж до втрати свідомості. Коли прийшов до тями, то чув, що йому пропонують їхати до лікарні, однак розцінив цю пропозицію як надання медичної допомоги через втрату свідомості. Так як тоді почував себе краще - відмовився. Склали протокол, його транспортний засіб забрав товариш за його проханням.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шапортова Н.І. вказала, що цей адміністративний матеріал складено з порушенням процедури його складання, а тому дану справа підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На її думку, складений працівниками протокол про адміністративне правопорушення щодо її підзахисного є недопустимим доказом з огляду на загальновизнану доктрину «плодів отруєного дерева» через відсутність у ньому підстави та необхідності зупинки водія поліцейськими. Розтлумачила суду вказану доктрину у широкому і вузькому сенсі. Також вважає, що у її підзахисного відсутній склад цього правопорушення: об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони. Наголосила, що вина взагалі відсутня, так як ОСОБА_1 втратив свідомість і перебував у психічному стані, який не дозволяв йому у повній мірі реагувати на питання поліцейських, серед іншого, щодо пропозиції пройти медичний огляд. Звернула увагу суду на той факт, що при матеріалах справи відсутній відеозапис моменту зупинки, відсутні відомості яким чином визначалися ознаки наркотичного сп`яніння, відсутні свідки при встановленні поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, а також наголосила, що на її підзахисного поліцейські чинили тиск протягом п`ятнадцяти хвилин, що зумовило втрату свідомості. З цих підстав до правоохоронних органів не зверталися, чекають вирішення даної справи. Ставить під сумнів місце події, оскільки на її думку, воно перебуває за межами зони патрулювання поліцейських. Наголосила, що її підзахисний є сумлінним водієм оскільки допомагає сестрі у виховані дитини інваліда та регулярно перевозить його до місця реабілітації.

Ці пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Шапортової Н.І. не узгоджуються з поясненнями працівників поліції, які складали даний адміністративний матеріал. Так, інспектор Радіонов В.В. надав суду пояснення, що даний адміністративний матеріал складено у відповідності до закону. Пояснив, що подали сигнал необхідності зупинки на а/д М-05, у зоні патрулювання екіпажу, ОСОБА_1 , дотримуючись ПДР, зупинився вже при з`їзді з автодороги в напрямку населеного пункту смт. Калинівка на відстані близько 40 м. Не пам`ятає точно причину зупинки, на його думку, цьому слугували технічні пошкодження на задній частині автомобіля. Розпочав розмову з ОСОБА_1 його колега ОСОБА_2 . Він, ОСОБА_3 , підійшов через декілька хвилин і тоді ввімкнув камеру. У ході спілкування виявили ознаки наркотичного сп`яніння і майже одразу ОСОБА_1 впав додолу. Вони притримували його і пропонували викликати швидку медичну допомогу, однак він відмовився. Коли оговтався, у присутності свідків запропонували пройти обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння, однак він категорично відмовився. Склали прокол.

Працівник поліції ОСОБА_2 пояснив суду, що під час патрулювання помітили автомобіль з зовнішніми технічними пошкодженнями, що послужило підставою зупинки водія цього транспортного засобу. Водій надав відповідні документи, вийшов з автомобіля і через декілька секунд впав. Пояснив, що не здійснював зйомку моменту початку спілкування з ОСОБА_1 , оскільки наявна у нього бодікамера була розряджена, оскільки тоді було закінчення зміни патрулювання. Саме тому зйомка розпочалася з моменту, коли підійшов колега ОСОБА_3 Запевнив суд, що жодного тиску на водія не чинили, натомість він перебував у неадекватному стані, що було видно неозброєним оком. Так і встановили ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у присутності свідків, ОСОБА_1 відмовився, склали протокол.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її адвоката Шапортову Н.І., працівників поліції, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляду на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Прaвил дoрожнього руху вoдій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку мeдичний oгляд з метою встановлення cтану aлкогольного, нaркотичного чи іншого cп`яніння або пeребування під впливoм лiкарських пpепаратів, що знижують увaгу та швидкiсть реaкції.

Тобто, за змістом вказаної норми поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про наявність у нього ознак cп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, і у разі незгоди вoдія його пройти, скласти протокол про aдміністративне прaвопорушення.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735), а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція № 1395).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З аналізу підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють процедуру проведення огляду, вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я, де такий огляд проводиться з використанням експрес-тестів для дослідження біологічних матеріалів особи, яка оглядається.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

Так, суд констатує, що не бере до уваги посилання захисника про недопустимість проколу про адміністративне правопорушення як доказу вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення з огляду на положення ст. 251 КУпАП, де зазначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення <…>. Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, як документ, не є доказом у розумінні КУпАП.

Щодо посилань адвоката щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у протоколі дату і час, то суд зауважує, що даний факт встановлено у судовому засіданні і не заперечувався ОСОБА_1 .

Посилання адвоката про відсутність в матеріалах справи відомостей про підставу зупинки ОСОБА_1 з подальшим оформленням відповідного протоколу не знайшла свого підтвердження оскільки спростована поясненнями допитаних в якості свідків інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Так, у судовому засіданні встановлена причина зупинки водія ОСОБА_1 працівниками поліції - зовнішні пошкодження автомобіля, що повністю узгоджується з даними відеозапису.

Щодо місця зупинки ОСОБА_1 і його знаходження поза межами зони патрулювання екіпажу, який склав протокол, то у судовому засіданні встановлено, що сигнал про зупинку працівники поліції подали на автодорозі М-05, водночас ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб з дотриманням ПДР, проїхавши певний відріхок дороги.

Так, пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Також суд констатує про відсутність законодавчо визначеної обов`язковості присутності свідків при визначенні працівниками поліції саме ознак наркотичного сп`яніння, на що вказувала адвокат як на недолік цього адміністративного матеріалу, адже соно передує складанню протоколу.

Стосовно втрати ОСОБА_1 свідомості після виходу з автомобіля, то суд встановив, що таке з ним відбулося вперше, до початку керування транспортним засобом почував себе відмінно, у подальшому до лікаря з цих підстав не звертався.

Крім того суд критично ставиться до пояснення ОСОБА_1 і його захисника щодо здійснення працівниками поліції на нього тиску, що стало причиною втрати свідомості, оскільки дані події мали місце у червні 2021 року, однак до сьогодні він не звернувся до правоохоронних органів через такі незаконні дії поліцейських, що викликає у суду сумнів щодо правдивості цих посилань, які документально не підтверджені.

Щодо тверджень ОСОБА_1 і його адвоката про невірне сприйняття ОСОБА_1 пропозиції поліцейського пройти обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, яке сприйняв як пропозицію надання невідкладної медичної допомоги у зв`язку з втратою свідомості, то судом встановлено таке.

З відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні судом, вбачається така хронологія подій: ОСОБА_1 має виражену блідість обличчя, поведінку, яка не відповідає обстановці та падає (00:26 хв., відеофайл 01900@2105410), пропозиція працівників поліції викликати швидку медичну допомогу (00:46 хв., відеофайл 01900@2105410), його відмова від виклику карети швидкої медичної допомоги (00:48 хв., відеофайл 01900@2105410). Наступні відеофайли містять відомості тривалістю близько десяти хвилин щодо нормалізації його стану, ОСОБА_1 вільно пересувається у зоні місця події, розмовляє по телефону. На момент пропозиції пройти обстеження у закладі охорони здоров`я для визначення стану наркотичного сп`яніння, яка пролунала чітко і неодноразово, ОСОБА_1 почував себе добре, що видно із даного доказу.

При цьому суд зауважує, що до достовірності відеозапису в адвоката та ОСОБА_1 зауважень не було, останній підтвердив, що це дійсно він на відеозаписі.

Оцінюючи твердження сторони захисту і пояснення поліцейських, на думку суду, сторона захисту не заперечувала дійсність і достовірність зафіксованих на відео обставин.

Отже, суд не бере дані твердження до уваги і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності.

Щодо посилань адвоката про те, що ОСОБА_1 є дядьком дитина-інваліда, яку систематично доставляє до закладу охорони здоров`я, то у суду відсутні будь-які письмові докази, які вказують на ці факти.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відомості, викладені у протоколі, повністю підтверджені дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який є належним і допустимим доказом, поясненнями поліцейських, що спростовує доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Стосовно позитивних характеризуючи матеріалів наданих стороною захисту на ОСОБА_1 , суд приймає їх до уваги, разом з тим зауважує, що накладення як основного, так і додаткового стягнення по санкції даної статті КУпАП є безальтернативним.

У силу ст.40-1КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко