ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1510/21 Номер провадження 33/814/470/21Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Кальник А.М., Міщенко Я.О.

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

іншого учасника дорожньої пригоди ОСОБА_2

захисників адвокатів Цикаришвілі Б.Т., Губи О.М.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 09.04.2021 року о 13:54 год. на 182 км автошляху Київ-Харків водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai HD 6554-1, д.н.з. НОМЕР_1 і при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі т/з, що рухався по ній, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом CITROEN Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.2 ПДР України.

Розглядаючи вищевказану справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, взявши до уваги пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.04.2021 року, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, а також схему, надану притягнутим, фотографії місця ДТП, прийшов до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою скасувати постанову суду першої інстанції, визнати винуватцем пригоди водія ОСОБА_1 , а його потерпілим по справі.

Вказує, що суд не вірно оцінив зібрані по справі докази, розгляд справи відбувся без його участі, що звузило його права як потерпілого внаслідок ДТП, висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не узгоджуються з Правилами дорожнього руху України.

Вважає помилковими встановлені судом обставини про те, що водій ОСОБА_1 здійснював виїзд із смуги руху, що була закрита на ділянці, призначеній для розвороту транспортних засобів, а тому не порушив п. 10.2 ПДР. Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що при виїзді із смуги руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стоїть дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та знак 1.26 «Двосторонній рух». Вважає, що недотримання останнім вимог вказаних знаків призвело до зіткнення транспортних засобів.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку посилається на те, що участі в розгляді справи не приймав, копію постанови від 04.06.2021 з супровідним листом від 14.06.2021 отримав на пошті 17.06.2021 та подав засобами поштового зв`язку 27.06.2021 апеляційну скаргу. Пояснює, що в зв`язку з несвоєчасним направленням судом копії постанови, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши доводи клопотання та надані докази на підтвердження не своєчасного отримання копії постанови суду, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Заслухавши пояснення учасників ДТП, їх адвокатів, працівника поліції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 №192497, 09.04.2021 року о 13:54 год. на 182 км автошляху Київ-Харків водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai HD 6554-1, д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі т/з, що рухався по ній, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом CITROEN Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.2 ПДР України.

Заслухавши пояснення притягнутого та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитись в вказаними висновками суду з огляду на наступне.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.2 ПДР України призвело до зіткнення автомобілів.

Згідно п. 10.2 ПДР - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вимогами 10.1. Правилами дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з пояснень водія ОСОБА_1 (а.с. 5) він здійснював рух, виїжджаючи з с. Тарандинці на трасу Київ-Харків та здійснюючи маневр розвертання своєчасно не побачив інший автомобіль, який рухався в сторону м. Києва.

Зібраними по справі доказами встановлено, що в місці дорожньо-трагнспортної пригоди проводяться дорожні роботи, про що маються відповідні знаки. Крім того, учасниками справи не заперечується, що на місці виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 діяли знаки 2.1. «дати дорогу» та 1.26 «двосторонній рух». Також, в місці скоєння ДТП мало місце дорожнє огородження вздовж проїжджої частини та нанесена горизонтальна розмітка .

В давному випадку, самим водієм ОСОБА_1 початково було надано пояснення про те, що він дійсно виїжджав автомобілем Hyundai HD 6554-1 на трасу Київ-Харків з прилеглої до автодороги території населеного пункту с. Трандинці Лубенського району після розвантаження продуктів в місцевому магазині, після чого спочатку виїхав на проїжджу частину дороги, яка була закрита у зв`язку з проведенням дорожніх робіт і рух автомобілів здійснювався по одній смузі руху. Одночасно з цим, по ходу руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 обмежувальних чи пріоритетних знаків встановлено не було.

Зазначене узгоджується з внесеними до протоколу обставинами про те, що виїзд на автодорогу Київ-Харків водій ОСОБА_1 здійснив з прилеглої до траси території, а відтак водій підпадав під дію знакам 10.2 ПДР.

Крім того, на водія ОСОБА_1 поширювалось дія знаку пріоритету п. 2.1 ПДР «дати дорогу», що не було виконано останнім.

Будь яких об`єктивних даних про те, що водій ОСОБА_1 вже знаходився в стадії завершення маневру «розворот» і що лише вибрання водієм ОСОБА_2 безпечної швидкості змогло б унеможливити зіткнення транспортних засобів - матеріали справи не містять, фактично зазначене є лише версією особи, яка притягується до адміністративної відмові дальності.

В ході розгляду справи ні притягнутим, ні його захисником не ініціювалось питання про призначення по справі судової автотехнічної (трасологічної) експертизи.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність по справі доказів стосовно невиконання водієм ОСОБА_2 вимог щодо безпечної швидкості та зупинки транспортного засобу з метою уникнення зіткнення, апеляційний суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, взявши до уваги покази працівника поліції, який виїздив на місце пригоди та складав схему місця ДТП, приходить до переконання про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу та події правопорушення за ст. 124 КУпАП та вважає доведеним винуватість останнього в зіткненні транспортних засобів внаслідок невиконання вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР України.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про визнання водія ОСОБА_1 винуватим за ст. 124 КУпАП.

За змістом ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

У відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна