Справа № 417/1248/21
Провадження № 3-зв/417/17/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2021 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Дідоренко А.Е.

за участю секретаря судового засідання Колеснік В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Т.Г. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

В провадженні судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Т.Г. знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

28.09.2021 головуючий суддя Логвіненко Т.Г. заявив про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, посилаючись на те, що у зазначеній справі потерпілим є ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що раніше вже були заявлені самовідводи по інших справах за участю ОСОБА_2 які перебували у його провадженні оскільки ОСОБА_2 звертався до Марківського районного суду з позовними вимогами до нього про стягнення моральної та матеріальної шкоди та до Луганського окружного адміністративного суду з позовними вимогаами до нього про визнання порушень п.1 ст.6, п.1 ст.8, ст.ст.13,17,18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визнання статусу потерпілого внаслідок порушення конвекційних прав, зобов`язання вчинити певні дії. Крім того, внаслідок виконання суддею Логвіненко Т.Г. функцій голови Марківського районного суду між ним та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, викликані численними образливими та непристойними висловлюваннями ОСОБА_2 у письмовій та устній формі на його адресу.

Вважає, що таким чином виникли обставини, що можуть викликати в майбутньому у учасників процесу сумніви щодо неупередженості головуючого судді, що є підставою для сомовідводу.

Суддя Логвіненко Т.Г. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання також не з`явивилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву про самовідвід без участі заявника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід та долучені до неї докази, матеріали адміністративної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс Українипро адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Стаття 75 КПК України визначає підстави для відводу судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У відповідності до ч.5 ст. 80 КПК України, відвід або самовідвід повинен бути вмотивованим.

У ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Х1 черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до положення п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляд справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить його спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй заяві про самовідвід суддя Логвіненко Т.Г. посилається на ту обставину, що у зазначеній справі потерпілим є ОСОБА_2 , суддею Логвіненко Т.Г. раніше вже були заявлені самовідводи по інших справах за участю ОСОБА_2 які перебували у його провадженні оскільки ОСОБА_2 звертався до Марківського районного суду з позовними вимогами до нього про стягнення моральної та матеріальної шкоди та до Луганського окружного адміністративного суду з позовними вимогаами до нього про визнання порушень п.1 ст.6, п.1 ст.8, ст.ст.13,17,18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визнання статусу потерпілого внаслідок порушення конвекційних прав, зобов`язання вчинити певні дії. Крім того, внаслідок виконання суддею Логвіненко Т.Г. функцій голови Марківського районного суду між ним та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, викликані численними образливими та непристойними висловлюваннями ОСОБА_2 у письмовій та устній формі на його адресу.

Правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Європейський суд з прав людини у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дійсно за таких обставин, з метою забезпечення права на справедливий суд, уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Логвіненка Т.Г. при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді.

Керуючись ст. ст.75,80,81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головуючого судді Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Тараса Григоровича про самовідвід у справі № 417/1248/21 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП задовільнити.

Відвести головуючого суддю Марківського районного суду Луганської області Логвіненка Тараса Григоровича від розгляду справи № 417/1248/21.

Справу № 417/1248/21 передати до канцелярії Марківського районного суду Луганської області для повторного авторозподілу справи між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Дідоренко А.Е.