Справа № 946/7131/21
Провадження № 3/946/2243/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

28 серпня 2021 року о 02:02 годині ОСОБА_1 у м. Ізмаїл Одеської області по вул. Михайлівській біля буд. 27 керував транспортним засобом «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння: на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 за його згоди на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alkotest Drager 7510» проба виявилася позитивною 2,38 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 28 серпня 2021 року притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області судом 06 вересня 2021 року о 10:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого йому була вручена. Крім того, притягуваний ОСОБА_1 також був належим чином повідомлений про розгляд справи на 13.09.2021р. та на 28.09.2021 р., що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та його розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне неодноразове сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Однак, у судове засідання притягуваний не з`явилася.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Натомість його захисник Волкогонов О.К. звернувся до суду із запереченнями на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просив провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. При цьому захисник послався на те, що скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведено належними та достатніми доказами, а ті матеріали, що знаходяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази керування Белоконем транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля, який не рухався, а самого факту керування ним транспортним засобом не зафіксовано.

Крім того, у наданому до суду протоколі про адміністративне правопорушення жодного з визначених п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція) ознак сп`яніння не зазначено. В акті огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів вказані лише дві ознаки, які за своєю сукупністю не можуть достовірно вказувати в якому саме стані знаходиться людина, а в направленні на огляд водія, що складене іншим інспектором поліції, вказані інші ознаки сп`яніння.

Захисник також зазначив, що огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою «Alkotest Drager 7510», використання якого недопустиме, у зв`язку з тим, що він не значиться на сайті нормативно-директивних документів МОЗ України та реєстру медтехніки та виробів медичного призначення. При цьому у роздруківці даних показників «Alkotest Drager 7510» помилково зазначене ім`я особи, а саме замість « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_3 », також є різниця в прізвищі та посади особи, яка його підписала відповідно інспектор роти лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор лейтенант поліції ОСОБА_4 . У матеріалах справи є копія роздруківки показників з газоаналізатора, на якому зазначений час 02-16-03, тоді як на фотознімку екрану цього приладу зазначений інший час 02-16-15.

Також захисник вказує те, що у протоколі зазначено, що до нього додаються відео з архіву ПВР 1532, реєстратор d43+62, проте, дані відео в матеріалах справи відсутні, натомість мається відео з реєстратора за №01532-001532 та відео з невідомої камери, які в протоколі не значяться. Крім того, відео містить переривання у часі, і фактично містить лише процесуальну послідовність винесення оскаржуваного протоколу, а не факт вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку захисника Волкогонова О.К., особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та самої події цього правопорушення, та наявні документи свідчать про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок).

Однак, незважаючи на заперечення захисника Волкогонова О.К., вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Михайлівська у м. Ізмаїл, і зупинився саме тоді, коли до нього безпосередньо наблизився службовий автомобіль поліцейських. З вказаного відеозапису також чітко вбачається, що з боку сидіння для водія вийшов саме притягуваний ОСОБА_1 , інші особи з автомобіля не виходили. На відеозаписі подій цього правопорушення з однострою поліцейських зафіксовано, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а ОСОБА_1 при цьому не заперечував наявності у нього запаху алкоголю з порожнини рота, визнав, що вживав алкогольні напої, та не виказував заперечень щодо його керування транспортним засобом. На відеозаписі також зафіксоване і проходження притягуваним ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а також результати такого огляду, а саме показник виявленого у ОСОБА_1 алкоголю у розмірі 2,38 ‰, з яким притягуваний ОСОБА_1 погодився.

Вказані дані відеозаписів повністю спростовують посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. З вказаних даних відеозаписів чітко вбачається, що транспортний засіб «Ford Fusion» номерний знак НОМЕР_1 рухався, а після його зупинки під керуванням ОСОБА_1 , останній вийшов з боку сидіння для водія, інші особи з автомобіля не виходили. При цьому притягуваний ОСОБА_1 не заперечував той факт, що саме він керував цим транспортним засобом.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника про те, що відеозаписи, що зазначені в протоколі як додатки до нього, не долучені, оскільки з досліджених відеозаписів випливає, що саме вони і долучені до протоколу, а саме відео з портативного відеореєстратора 1532 (це і є відео під №01532-001532), а також відео з реєстратора d43f62 зі службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксований рух автомобіля «Ford Fusion» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Михайлівській у м. Ізмаїлі попереду службового автомобіля поліцейських, його зупинення та вихід ОСОБА_1 з боку сидіння для водія автомобіля «Ford Fusion». Отже, доводи захисника в цій частині є неспроможними. Також є неспроможними доводи захисника і щодо того, що на відеозаписах зафіксована лише процесуальна послідовність складання протоколу, а не факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки з досліджених відеозаписів чітко вбачається не тільки послідовність складання протоколу, а й рух автомобіля «Ford Fusion» по автомобільній дорозі, вихід ОСОБА_1 з боку сидіння для водія вказаного автомобіля, висловлення поліцейськими пропозиції притягуваному пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проходження притягуваним ОСОБА_1 такого огляду. При цьому, відсутність деяких фрагментів відеозаписів не впливає на процедуру проведення огляду та її наслідки з огляду на те, що за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали відеозапису саме під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння, який, власне, і долучений до протоколу. Обов`язок долучення до протоколу про адміністративне правопорушення інших матеріалів відеозапису вказаною нормою не передбачений, у зв`язку з чим це є правом, а не обов`язком особи, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (який відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння) та з результатів тестування за допомогою приладу «Alkotest Drager 7510» від 28.08.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 28.08.2021 р. о 02:16 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння виявлено 2,38 ‰ алкоголю. З вказаного акту також вбачається те, що притягуваний ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння: на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alkotest Drager 7510» проба виявилася позитивною 2,38 ‰. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським ОСОБА_4 , який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП. Крім того, в протоколі у повній мірі наведені обставини об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність у тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, про що, власне, і складений вказаний протокол. Тому доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки сп`яніння є недоречними.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку, Інструкції та інших нормативно-правових актів.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, які і були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. При цьому зазначення поліцейським у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ознаки, що не передбачена вказаним пунктом Інструкції не може свідчити про відсутність у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з досліджених судом відеозаписів, вбачається, що у притягуваного ОСОБА_1 явно були наявними ознаки, окрім поведінки, що не відповідає обстановці, яка вказана в акті, ще й такі ознаки як порушення координації рухів та порушення мови. Наведені обставини свідчать про те, що у поліцейського були всі підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння.

З огляду на те, що притягуваний ОСОБА_1 погодився з результатами огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, то за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП, він не підлягав огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а тому у поліцейських і не було підстав складати відповідне направлення, у зв`язку з чим воно не може підтверджувати або спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, а тому суд не приймає його до уваги.

Крім того, є неспроможними і посилання захисника і на те, що зміст копії роздруківки, що знаходиться в матеріалах справи, різниться з текстом оригіналу показників газоаналізатора в частині зазначення імені порушника (відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), а також в частині зазначення прізвища та посади особи, яка його підписала, оскільки очевидним є те, що в зазначені імені притягуваного в роздруківці результату огляду допущена очевидна описка лише в одній літері, яка з урахуванням правильності інших анкетних даних (прізвища та дати народження) та даних відеозапису не перешкоджає встановленню того, хто саме був підданий огляду та результат такого огляду. А прізвище поліцейського заначено таке ж як і в протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейським лише скорочено зазначено найменування своєї посади та імені і по батькові, щодо яких вказані ініціали, що також не може викликати та не викликає жодних сумнівів щодо того, хто саме проводив огляд на стан сп`яніння та щодо результату такого огляду.

Також не викликає сумнівів у достовірності результатів проведеного огляду і різниця в декількох секундах часу проведення огляду, зафіксованого в роздруківці огляду та на наданому захисником фотознімку, оскільки ця різниця не є суттєвою, і, крім того, невідоме походження наданого захисником фотознімку. Крім того, слід зазначити, що значення має та є належним доказом саме роздруківка огляду, а не будь-які інші матеріали.

Щодо тверджень захисника про те, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу, який не відноситься до числа дозволених до застосування газоаналізаторів на території України, необхідно зазначити таке.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VII, який набрав чинності з 01.01.2016 р., регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. Засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 р.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 р. на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 р. № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» (п. 43 Додатку) Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Отже, суд дійшов висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 7510, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту.

У роздруківці результату огляду зазначено, що датою останньої повірки (градуювання) газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» ARLM-0425, за допомогою якого був проведений огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, є 22.06.2021 р. Стороною захисту не піддано сумніву та не спростовані вказані дані щодо проведення повірки вказаного газоаналізатора, у зв`язку з чим суд вважає доведеним своєчасне проходження калібрування зазначеного пристрою, що свідчить про те, що він на законних підставах експлуатується працівниками поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння серед водіїв транспортних засобів.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський надає свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки виключно на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Однак, з досліджених судом відеозаписів вбачається, що притягуваний ОСОБА_1 не висловлював таку вимогу, у зв`язку з чим поліцейський в силу наведеного положення Інструкції і не був зобов`язаний надавати свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Саме тому при виконанні вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП щодо обов`язку збирання доказів особі, уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення, достатньо надати належні та допустимі докази, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства, які би свідчили про доведеність стану сп`яніння, тобто вищенаведений акт огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому така особа не зобов`язана надавати інші документи, надання яких чинним законодавством прямо не передбачено.

З урахуванням однієї з основних засад судочинства змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, встановленої п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, кожна сторона, у тому числі і сторона захисту, має право відстоювати свою правову позицію, права, свободи і законні інтереси засобами, не забороненими законом, а також є вільною у збиранні та поданні до суду речей, документів та інших доказів, у тому числі з метою спростування позиції протилежної сторони, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тому одні лише сумніви сторони захисту у достовірності та допустимості наданих протилежною стороною доказів без доведення належними та доступними засобами їх спростування не може автоматично свідчити про недопустимість таких доказів. У зв`язку з цим суд не приймає до уваги нічим не обґрунтовані сумніви сторони захисту щодо достовірності показань газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Свою правову позицію сторона захисту відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України має довести відповідними доказами, яких суду надано не було. А перебирання судом на себе функцій захисту шляхом збирання доказів з метою підтвердження її правової позиції при наявності можливості та обов`язку щодо збирання цих доказів у самої сторони захисту, суперечитиме фундаментальним принципам змагальності та рівності сторін.

Отже, викладене свідчить про те, що технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на момент проведення огляду 28.08.2021 р. відповідав усім встановленим для його застосування вимогам та був придатний для застосування.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Відповідно ж до п/п. «а» п. 2.9. ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п/п. «а» п. 2.9 ПДР керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що воно є грубим, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 28.08.2021 р., за даними баз (банків) даних інформаційної підсистеми «НАІС Посвідчення водія» інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 06.04.2019 р.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко