Справа № 626/1194/21
Провадження № 3/626/480/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.10.2021 року м. Красноград.

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Красноградського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №391879 09.05.2021 року о 17-й годині 37 хвилин на 110 км. а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідий колір обличчя, звужені зіниці очей). Від проходження медичного освідування у Красногрдській ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Направив до суду письмові пояснення в яких свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, клопотав про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП., оскільки у справі відсутні допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до складання якого висуваються відповідні вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу і не може бути перекладено на суд.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків.

Разом з тим, відповідно до норм чинного КУпАП, суддя вирішує справу за обставинами, суттю та наслідком правопорушення, які викладені у протоколі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №391879 від 09 травня 2021 року ОСОБА_1 у вину ставиться порушення п. 2.5ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи слідує, що 09 травня 2021 року о 17 год. 37 хв. на 110 км. а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме:блідий колір обличчя, звужені зіниці очей. Про вказані обставини було складено протокол про адміністративне правопорушення від 09 травня 2021 року серії ДПР18№391879.

З вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 від 19.12.2008 р.), слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р., Абзац перший пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 від 19.12.2008 р.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності).

За змістом наведених вимог закону, поліцейські, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків повинні скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як слідує із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з відеореєстратора автомобіля, бодікамери поліцейського , відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з момента початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася небезперевно, до її завершення декілька разів переривалася, тобто здійснювалась епізодично, що є порушенням п. 6 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858,

Тобто поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервний. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозаписи на DVD диску, змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис суд визнає неналежним та недопустимим доказом по справі. Окрім того, відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей відео запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, свідчить про те, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину особи, стосовно якої складено постанову, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від11 грудня 2019 року по справі № 761/41786/16-а, постанові від 26.04.2018 (справа № 202/2862/17 (2-а/202/143/2017) та у постанові від 26.04.2018 (справа № 200/5590/17 (2а/200/669/17)).

Крім того, матеріалами справи про адміністративне правопорушення або відеозаписом не зафіксовано, які саме Правила дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , тобто не встановлено яка з передбачених ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" підстав стала причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

За таких умов слід вважати про безпідставність зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та вчинення подальших дій працівниками патрульної поліції.

Таким чином, відсутність безперервного відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, при таких обставинах слід тлумачити на користь особи, що притягається до відповідальності, оскільки в спосіб вибіркової фіксації обставин порушення, є можливість спотворення дійсних подій.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, ч. 2 ст. 7).

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Зважаючи на існування розумних сумнівів щодо наявності факту відмови ОСОБА_1 , особи яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, при відсутності свідків та відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини, а відтак і відсутності впевненості в тому, що порушення мало місце, відсутні підстави для встановлення у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247,280,283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя І.Г.Рибальченко