№ 207/398/21
№ 3/207/236/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області І.М. Юрченко, розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 156 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 13 лютого 2021 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_1 знаходилась в магазині «Перлина», де здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, чим порушила чинне законодавство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона не працює продавцем, вона приходить туди прибирати приміщення. 13 лютого 2021 року в магазин прийшли працівники поліції, які попросили документи на товар, яких в неї, відповідно, не було. Тоді, працівник поліції склав якісь документи та просив їх підписати. Оскільки, у неї поганий зір, вона підписала документи, але не розуміє, які саме. Просила суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справ; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження по справі.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КпАП України, роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КпАП України, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 156 КпАП України у даному випадку відсутня, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями видається за заявою суб`єкта господарювання.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Однак, всупереч наведеному, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, яким саме суб`єктом господарювання, станом на 13.02.2021 року, використовувався магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 , в якому, ОСОБА_1 начебто, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, оскільки інформація викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 538745 від 13.02.2021 року містить суперечливу інформацію, щодо особи ОСОБА_1 , тобто не з`ясовано питання щодо правового статусу ОСОБА_1 , відносно магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою АДРЕСА_2 , чи перебувала вона у трудових відносинах із власником товарів, які вона відповідно до протоколу реалізовувала.

Також в матеріалах справи відсутні підтверджуючі докази, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв, тобто відсутня процедура контрольної закупки. Працівниками поліції не встановлено, особу, яка проводить господарську діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_2 , та не допитано останню на предмет наявності у неї ліцензії на продаж алкогольних напоїв, не встановлено кому належить вказаний магазин. Не доведено і той факт, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з власником магазину та взагалі здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а наявність в магазині алкогольних напоїв не доводить зазначеного факту. В матеріалах справи є пояснення від ОСОБА_1 , які підписані нею. Разом з цим у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що працівники поліції склали документи та попросили підписати, у неї поганий зір, вона не розуміла що підписує.

Таким чином, зібрані матеріали про адміністративне правопорушення не містять інформацію щодо власника вказаного магазину, та наявності чи відсутності саме у нього ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами може здійснюватися лише за наявності ліцензії-документа державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на проведення відповідного виду діяльності протягом визначеного строку.

Не зважаючи на це, інспектор ПВП, який склав протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 156 КУпАП не встановив, чи дійсно ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, якому відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», видана ліцензія, чи можливо є інша особа, яка займається підприємницькою діяльністю в цій галузі, а тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Диспозиція ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предмету торгівлі. Між тим в матеріалах адміністративної справи, що надані до суду, відсутні дані про вилучення виручки, одержаної від продажу предмету торгівлі.

При цьому в контексті проголошених ст.ст.3,8 Конституції України та принципів гуманізму та верховенства права за наявності будь-яких сумнівів щодо тлумачення та застосування норм права, ці сумніви мають вирішуватися на користь людини.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Відповідно до ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність об`єктивних ознак складу правопорушення в даному випадку означає відсутність самої події адміністративного правопорушення, складу правопорушення в цілому, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 156 КпАП України, та керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284, 285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КпАП України - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені та опечатані під час здійснення провадження в справі про адміністративне правопорушення № ВАБ 538745 2 пляшки по 5 л та 12 пляшок по 0,5 л пива "Жигулівське", які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 000436 передані до Південного ВП до вирішення справи по суті, повернути за належністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко