Справа № 444/2551/21
Провадження № 3/444/1250/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, одружений, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 15.08.2021 року о 04 год. 50 хв. в м.Дубляни, по вул.Т.Шевченка, 20, Шевченківського району Львівської області, керував автомобілем марки "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що працівники поліції безпідставно та неправомірно склали на нього протокол, оскільки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 ствердив, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, яким він перед тим керував, то автомобіль стояв на обочині дороги, та двигун автомобіля не працював, і автомобіль просто був запаркований біля дороги. Вважає, що працівники поліції, попросивши його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, безпідставно та неправомірно посилались на те, що в нього не підсвічувався номерний знак, а коли він їм продемонстрував те, що підсвітка в автомобілі номерного знаку є справною, то працівники поліції ствердили, що він був не пристебнутий ременем пасивної безпеки. ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно перед тим керував транспортним засобом марки "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_2 , проїжджав дорогою та бачив автомобіль поліції, який також їхав дорогою. Однак, працівники поліції безпідставно під`їхали до транспортного засобу, яким він керував, не включивши проблискових маячків червоного кольору, а тільки синього кольору. Він дійсно перебував на той час в автомобілі, однак не керував автомобілем, і двигун автомобіля не працював. ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні, що зупинив та припаркував автомобіль обабіч дороги, оскільки чекав на свого друга. Не визнавши своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що причин у зв`язку з якими працівники поліції підійшли до транспортного засобу в якому він перебував, однак не керував таким, відсутні, що також встановлюється із відеозапису наданого працівниками поліції та долученого до матеріалів справи. З огляду на це вважає, що його провини у вчиненні адміністративного правопорушення немає, а тому просить провадження відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №194368 від 15.08.2021 року;

-CD диском із записом із нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 15.08.2021 року за участі ОСОБА_1 ;

-рапортом працівника поліції від 15.08.2021 року;

-копіями постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП від 15.08.2021 року.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №194368 від 15.08.2021 року, а також оглянутим в судовому засіданні відеозаписом події, яка мала місце 15.08.2021 року, якими встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно перед тим керував транспортним засобом марки "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_2 , проїжджав дорогою та бачив автомобіль поліції, який також їхав дорогою. Не визнаючи своєї провини, ОСОБА_1 ствердив, що він дійсно перебував на той час в автомобілі, однак не керував автомобілем, і двигун автомобіля не працював. Також пояснив, що працівники поліції безпідставно просили його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що в автомобілі не підсвічувався номерний знак, а коли він їм продемонстрував те, що підсвітка в автомобілі номерного знаку є справною, то працівники поліції ствердили, що він був не пристебнутий ременем пасивної безпеки.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним вини, а також те, що він автомобілем не керував так як зупинив транспортний засіб, виключив двигун і припаркував автомобіль на обочині дороги, оскільки такі твердження ОСОБА_1 непідтверджені жодними належними та допустимими доказами, спростовуються його поясненнями про те, що перед тим він керував транспортним засобом, а тому такі доводи ОСОБА_1 спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у тому числі здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в автомобілі підсвічувався номерний знак, і підсвітка в автомобілі номерного знаку є справною, і він був пристебнутий ременем пасивної безпеки, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, яким він керував, а тому в працівників поліції не було жодних законних підстав підходити до транспортного засобу та пред`являти йому будь-які вимоги, не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_2 , не впливають на висновок суду і не звільняють водія від обов`язку, встановленого п. 2.5 ПДР України, та від відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують правопорушення не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" становить 2270, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави зпозбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 00 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.