ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1596/21 Справа № 192/1234/21 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Снігура А.С. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Микільське-на-Дніпрі, Солонянського району, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Абріс», середньомісячний дохід 5200 грн., має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2006 року, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,-

за участю адвоката Снігура А.С.

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком шість місяців та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривень в дохід держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 19 серпня 2021 року приблизно о 11 год. 00 хв., по вул. Соборна, поблизу буд. № 212 в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Форд Сієра, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи маневр розвороту, не переконавшись в безпечності даного маневру, здійснив рух заднім ходом, створив перешкоду у русі іншим учасникам, та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні ушкодження, постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 1.5, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляції:

- адвокат Снігур А.С. просить постанову змінити в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців та накласти інше більш м`яке стягнення передбачене санкцією статті, не пов`язане з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, свою вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, усунув шкідливі наслідки пригоди, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, які потребують постійного медичного обслуговування, оскільки перебувають на обліку у сімейного лікаря, також має постійне місце роботи, яке вимагає потребу у постійному переміщенні по території всього Солонянського району, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами може поставити його у скрутне становище та позбавити засобів для існування та забезпечення належного медичного нагляду за дітьми.

ОСОБА_1 на судове засідання до апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, адвокат Снігур А.С. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , тому вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , за участю його адвоката Снігур А.С., що узгоджується і відповідає вимогам ч. 6 ст. 294 КупАП.

Вислухавши адвоката Снігур А.С., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх із викладеними доводами апеляції, вважаю вимоги апеляції такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Оскільки, в апеляції не оспорюється доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та правильність кваліфікації його дій, інші учасники апеляцій не надавали, тому дані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а тому ОСОБА_1 призначено занадто суворе покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. У даному випадку, врахувавши обставини, що пом`якшують відповідальність та з урахуванням відсутності відомостей щодо вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , судом було обрано найсуворіший вид адміністративного стягнення, який передбачений санкцією статті.

Так, санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, судом не розглянуто можливості в застосуванні альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення, у зв`язку з чим постанова суду в цій часті має бути змінена.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховую, що ОСОБА_1 визнав свою провину у скоєнні даного адміністративного правопорушення у повному обсязі, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має двох неповнолітніх дітей та постійне місце роботи, яке вимагає потребу у постійному переміщенні по території всього Солонянського району, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами може поставити його у скрутне становище та позбавити засобів для існування.

Враховуючи вищезазначене, вважаю можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до ОСОБА_1 бальш мяке адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З огляду на разом наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню а постанова судді зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Снігура А.С., - задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладення стягнення,

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко