справа № 361/6076/21
провадження № 3/361/4290/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Броварським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із участю потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Стороженка Дмитра Олександровича, -

в с т а н о в и в:

02 червня 2021 року близько 17 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 порушив правила тримання собаки по кличці «ХАН», що спричинило заподіяння смерті домашнім тваринам, а саме трьом козам. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 635428 від 27.06.2021 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом було вжито всіх заходів для повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття розумний строк розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Смірнов проти України від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 635428 від 27.06.2021року такий протокол складено у присутності ОСОБА_1 , а відтак останньому відомо про судове провадження відносно нього.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Потерпілим ОСОБА_2 у судовому засіданні надано пояснення, з приводу того, що 02 червня 2021 року він перебував в магазині, коли йому зателефонувала дружина та повідомила, що було загризено три їхніх кози. Зазначив, що від продажу молока, яке давали кози вони отримували дохід. Повідомив про те, що власними силами здійснював пошуки собаки, яка має пляму на шиї в формі квадрату та могла загризти кіз. Коли вдалося встановити, що ймовірна собака знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 одразу повідомив дільничному інспектору поліції. Власниця домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 заперечувала причетність собаки до вчиненого, а саме до загибелі кіз. Власник собаки ОСОБА_3 , спілкуючись з потерпілим з цього приводу, підтвердив ймовірність того, що це міг зробити його собака та пропонував відшкодувати шкоду у розмірі 1600 гривень за одну козу, проте через деякий час грошей так і не надав та заперечував причетність собаки до вчиненого, повідомивши про те, що вона могла прибігти на запах крові.

Крім того потерпілий зазначив про те, що свідок ОСОБА_4 повідомила йому про те, що бачила собаку, яка сиділа біля його кіз.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , підтвердив, що в потерпілого ОСОБА_2 дійсно було три кози, 02.06.2021 року він перебував у себе вдома та бачив собаку скривавлену собаку із плямою на спині близько 17 години 00 хвилин. Вказав про те, що така собака часто бігає по вулицях.

Свідок ОСОБА_6 повідомив про те, що батьки мали трьох кіз, 02.06.2021 року мати зателефонувала та повідомила про смерть кіз, по приїзду додому він сфотографував місце події. Того дня багато сусідів бачили скривавлену собаку. Під час розмови з батьком, останній повідомив йому, що власник собаки ОСОБА_3 спочатку визнавав свою провину та пропонував гроші, проте пізніше заперечував причетність собаки до смерті кіз. Зазначив про те, що багато хто з їх сусідів в той день бачили скривавленого собаку.

Стаття 154 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил тримання собак і котів. Виходячи із диспозиції ч. 2 ст. 154 КУпАП об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає: у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигул собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 цієї статті. Отже, ч. 2 ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів та які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Так, статтею 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Згідно пояснень наданих потерпілим власником собаки є ОСОБА_3 .

Згідно положень статей 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 635428 від 27.06.2021 року, копією заяви потерпілого ОСОБА_2 від 07.06.2021 року, поясненнями гр. ОСОБА_7 від 25.06.2021 року, фотокартками, а також поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наданими у ході судового розгляду, а також оглянутим в судовому засіданні відоеозаписом на носії інформації.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведеною у повному обсязі.

Згідно положень статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією частини 2 статті 154 КУпАП, передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до статті 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особою, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах частини 2 статті 154 КУпАП необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутні документи, які дозволяють ідентифікувати тварину, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації) у якої перебуває тварина, при цьому не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, вилучення собак у їх господаря (конфіскація) позбавить їх турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто передбачене частиною другою статті 154 КУпАП у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої частини 2 статті 154 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп., що становить 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації тварини оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33, 34, 40-1, 154, 251, 252, 283, 284, 294, 313 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп, без конфіскації тварини.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Кратко