Справа № 285/4249/21
провадження в справі 3/0285/2609/21
ПОСТАНОВА

07 жовтня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання - АДРЕСА_1 , місце роботи - не працює, РНОКПП не надано,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

06.08.2021 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопрушення від 29.07.2021 року, з якого слідує, що 29.07.2021 року о 12 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по вул. Миру в с. Ярунь Новоград-Волинського району рухався на транспортному засобі (на мотоциклі) без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 А ПДР України та ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак не досяг 16 річного віку, тому до відповідальності притягується його матір ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула. Про час та день розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Зокрема, розглядаючи дану справу, враховано, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у вчиненні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ч.3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків чи осіб, що їх заміняють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Так, з наявних у справі матеріалів та доказів неможливо встановити беззаперечну вину ОСОБА_1 ч. 3 ст. 184 КУпАП,

Зокрема, з матеріалів справи та наданих доказів не вбачається належним чином зафіксований факт порушення неповнолітнім ОСОБА_2 , 2006 р.н. правил дорожнього руху та вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Натомість протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності будь-яких фактичних даних (пояснень свідків, відео-матеріалів, тощо), що підтверджували б вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушення за ч. 2 ст. 126 КупАП, за що в свою чергу передбачено відповідальність його матері ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів щодо порушення неповнолітнім правил дорожнього руху матеріали не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вважає виправданим посилання за аналогією закону на дану норму Конституції, оскільки за своєю суттю і змістом адміністративні правопорушення є спорідненими із кримінальними злочинами.

Дослідивши матеріали справи та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що матеріали адміністративного правопорушення не містять та під час розгляду адміністративного матеріалу не здобуто достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, тобто встановлена відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо визнання вини ОСОБА_1 , що міститься у її письмовому поясненні, то останнє є лише суб`єктивним ставленням до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КупАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська