Справа номер 237/2930/21
Номер провадження 3/237/1293/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.09.21 м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0291 від 24.07.2021 року вбачається, що 24.07.2021 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність на перевезення пасажирів, рухаючись по маршруту: Донецька область м.Маріуполь смт.Мілове Луганської області, з метою отримання винагороди в сумі 500 грн. з одного пасажира, без відповідної на те державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 58 Господарського кодексу України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надіслав суду письмові пояснення, в яких пояснив, що 24.07.2021 року він керуючи транспортним засобом «OPEL»VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , у напрямку з м. Волноваха до м. Курахове, з трьома пасажирами, яких підібрав по дорозі, на їх прохання підвезти. Приватними перевезеннями він не займався, в службі таксі не працював, винагороди не отримував.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення № 0291 від 24.07.2021 року та додані до нього фото таблиці, акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 24.07.2021 року письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно норми ст. 164 КУпАП, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, обов`язковими ознаками підприємництва як господарської діяльності є її здійснення на власний розсуд, самостійність, ініціативність та систематичність.

В постанові Пленуму від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З вимог ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, діяльності, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик, тобто відсутні ознаки здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Крім того, матеріали справи також не містять доказів про те, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, перевірялася наявність чи відсутність державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання.

Одноразове платне перевезення пасажирів не може розцінюватись як здійснення господарської діяльності у розумінні чинного законодавства, зокрема, положень ст. 42 Господарського кодексу України, відповідно і ст.164 КУпАП.

Під час судового розгляду, доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 та обставин, викладених у протоколі № 0291 від 24.07.2021 року, здобуто не було.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбаченихстаттею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного. За таких обставин, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Транспортний засіб автомобіль марки «OPEL»VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 24.07.2021 року та згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 24.07.2021 року, передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , залишити в розпорядженні останнього.

Керуючись ст.ст. 164, 247,283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Транспортний засіб марки «OPEL»VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 24.07.2021 року та, згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 24.07.2021 року, передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , залишити в розпорядженні останнього.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Сергій Миколайович Ліпчанський

Дата документу 28.09.2021