Справа № 162/585/21
Номер провадження 3/162/366/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року суддя Любешівського районного суду Волинської області Гладіч Н.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності №1 (смт.Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, протягом року однорідного адміністративного правопорушення не вчиняв, адміністративному стягненню не піддавався,

за ч.4 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483147 о 12 годині 45 хвилин 04 вересня 2021 року в смт. Любешів по вул. Набережній, 8, Камінь-Каширського району Волинської області на території АЗС "WOG", ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Volkswagen Tiguan", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_1 .. У подальшому водій ОСОБА_1 , на порушення встановлених правил, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, із наступних підстав.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ч.1 ст.251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483147 від 04 вересня 2021 року, водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП виражається у перевищенні водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

З огляду на вказане вище, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній жоден доказ, який би вказував на перевищення ОСОБА_1 встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, суд приходить до переконання, що працівниками поліції не вірно кваліфіковано дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінюючи викладене вище, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами, при таких обставинах суд знаходить, що адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Гладіч Н.І.