Дата документу 27.08.2021
Справа № 334/2352/17
Провадження № 3-в/334/46/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши клопотання, яке надійшло з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

установив:

Начальник Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року у справі № 334/2352/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту строком на 6 діб за вчинене правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Клопотання вмотивоване тим, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2016 у справі №334/2352/17 ОСОБА_1 було змінене не відбуте адміністративне покарання у вигляді 40 годин громадських робіт на 6 діб адміністративного за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На виконання вказаної постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, співробітниками поліції були здійснені неодноразові виїзди за адресою мешкання ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , де двері квартири відчинила його матір, яка повідомила, що її син поїхав на заробітки за кордон, куди саме їй невідомо. Здійснювалися повторні виїзди за даною адресою, місце знаходження ОСОБА_1 було перевірено за базами МВС, однак заходи не дали позитивного результату. Був направлено запит щодо встановлення факту перетину державного кордону ОСОБА_1 , яким встановлено, що останній перетинав державний кордон України.

18.03.2020 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено клопотання щодо вирішення питання про припинення виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 р., але постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Оскільки, розшукові дії стосовно місця знаходження чи місця перебування правопорушника результату на дали, а строк накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту сплинув, тому заявник просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, накладеного постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 у справі №334/2352/17.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, що не позбавляє суд розгляд справи провадити без їх участі.

Вивчивши матеріал справи №334/2352/17 та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс постанову.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, що визначені у ст.245 КУпАП, є запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законів.

Будь яка особа, незалежно від її матеріального становища, соціального статусу повинна нести відповідальність за скоєне правопорушення. Принцип невідворотності юридичної відповідальності полягає в неминучості настання такої відповідальності для правопорушника; оперативності застосування заходів відповідальності за вчинені правопорушення; професіоналізмі та добросовісності діяльності правоохоронних органів та судів; ефективності заходів, застосовуваних до правопорушників.

Принцип невідворотності відповідальності, не міститься як пряма вказівка в Конституції України, це не позбавляє його важливості для деліктних правовідносин, адже в Основному законі все-таки закріплено принцип верховенства права (ст.8 Конституції), несення людиною обов`язків перед суспільством (ст.23 Конституції), індивідуальний характер юридичної відповідальності (ст.61 Конституції), а ці принципи, в свою чергу, зумовлюють саму сутність юридичної відповідальності, яка є обов`язковою для осіб, які вчинили правопорушення.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 року (справа №334/2352/17) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт, яке 17.05.2017 року було направлено для виконання до Дніпровського відділу пробації.

12.09.2017 року інспектор Дніпровського районного сектору ЗМВ з питань пробації звернувся до суду із клопотанням про заміну ОСОБА_1 не відбутого покарання у вигляді громадських робіт на адміністративний арешт, яке постановою судді від 04.10.2017 року задоволено, змінено 40 годин громадських робіт на 8 діб адміністративного арешту.

Статтею 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 299 КУпАП).

Відповідно до ст.300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. Початок строку відбуття адміністративного арешту обчислювати з моменту затримання.

Статтею 302 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст.247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання. Вказаними обставинами є: видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої розпочато провадження в справі.

Згідно із ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року (справа №334/2352/17п) 24.10.2017р. була направлена до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для виконання, та 30.10.2017 року була отримана довіреною особою органу пробації, тобто з дотриманням строків, визначених приписами ст. 303 КУпАП.

Обставини припинення виконання постанови, зазначені в п. 5, 6, 9 ст. 247 КУпАП відсутні, а постанова про накладення адміністративного стягнення звернута до виконання.

Посилання начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в своєму клопотанні на необхідність застосування за аналогією закону рішення Конституційного суду від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011) та практику ЄСПЛ до положень ч.1 ст. 80 Кримінального кодексу України, згідно з якими, особа звільняється від відбування покарання у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, не може бути прийняте до уваги, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, з аналогічними клопотаннями т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вже двічі звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, і постановою від 12.01.2018 року в задоволенні клопотання відмовлено, а постановою від 15.06.2021 року припинено виконання постанови суду від 12.04.2017 року щодо ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, постанова від 04.10.2017 року про зміну покарання на адміністративний арешт є чинною.

Отже, оскільки постанова суду від 12.04.2017 року про притягнення до відповідальності у вигляді громадських робіт була звернута до виконання у строк, визначений Законом, в подальшому адміністративне стягнення було замінене на адміністративний арешт постановою від 04.10.2017р., яка є чинною та до теперішнього часу перебуває на виконанні, та на думку суду працівниками поліції не були виконані всі необхідні заходи для її виконання, суд дійшов висновку, що підстави для звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання відсутні, у зв`язку з чим подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 298, 299, 300, 303, 304 КУпАП, суд,-

постановив:

В задоволенні подання начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.