ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1805/21 Головуючий в 1 інст. Геєць Ю.В.
Провадження №33/807/403/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою суду, 07 лютого 2021 року о 17-50 годині, у м.Запоріжжя, Вознесенівський район, перехрестя вул.Лермонтова - вул.Перемоги, 65, водій транспортного засобу „ВАЗ 21043", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом „Daewoo Lanos ТF69 Y", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив п.16.13, 10.1, 2.3б Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що він не погоджується з постановою суду, оскільки з висновку експерта вбачається відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, він не створював перешкод чи небезпеки руху водію ОСОБА_1 . Натомість експерт вбачав в діях водія ОСОБА_1 помилки, які призвели до ДТП.

Крім того, при винесенні постанови суд позбавив його можливості надати інформацію стосовно його матеріального становища, в нього відсутня можливість сплатити суму адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить телефонограма, та повістка про виклик до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні докази, суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2021 року серії ДПР18 № 049283, з якого вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.13, 10.1, 2.3 б ПДР України під час керування автомобілем, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 07 лютого 2021 року (а.с. 1);

- схемою місця ДТП, в якій відображено місце розташування транспортних засобів після ДТП, погодні умови погоди, стан дорожнього покриття, освітлення тощо. Вказана схема складена в присутності учасників пригоди, які поставили у схемі свої підписи без жодних зауважень;

- письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , свідка ДТП - ОСОБА_3 ;

- фотознімками.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що він рухався по вул. Перемоги, на перехресті мав намір здійснити лівий поворот, ввімкнув покажчик повороту, виїхав на перехрестя та зупинився, надаючи дорогу зустрічному транспорту. Бачив на доволі далекій відстані авто, вважав, що зустрічний автомобіль знаходився далеко, а зелений сигнал світлофора вже декілька разів моргнув. Він почав рух, закінчуючи маневр. Але зустрічний автомобіль дуже швидко зближався та не зупинився. У зв`язку з чим сталась ДТП.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та зазначив, що із-за порушення іншим водієм ПДР України сталося ДТП, подав клопотання про проведення інженерно - транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , він рухався на автомобілі Ланос НОМЕР_2 зі сторони бульвару Шевченка в сторону Юності, проїжджав на зелене світло. Водій автомобіля ВАЗ 2104 НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч, повинен був пропустити, але поїхав далі, він ( ОСОБА_1 ) не встиг загальмувати, внаслідок чого сталась ДТП.

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що саме порушення Правил дорожнього руху з боку водієм ОСОБА_2 призвело до ДТП, оскільки останній його не пропустив та виїхав на його смугу.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив, що спочатку при скоєнні ДТП ОСОБА_2 визнавав свою вину, потім змінив свою позицію. Щодо обставин події ОСОБА_1 зазначив, що він їхав по вул.Перемоги зі сторони бульвару Шевченка, їхав не більше 60 км/год., було темно. ОСОБА_2 ввімкнув покажчик повороту наліво, рухався назустріч. Він ( ОСОБА_1 ) не встиг загальмувати, оскільки ОСОБА_2 здійснював раптовий маневр. Він бачив автомобіль ОСОБА_2 далеко, він стояв та пропускав інші автомобілі, однак перед його автомобілем несподівано почав повертати. Він ( ОСОБА_1 ) намагався загальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося. Його автомобіль отримав пошкодження: передньої частини автомобіля, капоту, радіатору, переднього бамперу. На Схемі ДТП всі дані вірно зазначені. Він ( ОСОБА_1 ) їхав на зелений сигнал світлофору.

Свідок події ДТП ОСОБА_3 в письмових поясненнях зазначила, що 07 лютого 2021 року о 17:50 вона, будучи пасажиром автомобіля Део Ланос НОМЕР_2 , їхала з бульвару Шевченка на перехресті вулиць Лермонтова, проїжджаючи на зелене світло. Автомобіль ВАЗ НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч, не пропустив їх автомобіль, в результаті чого сталась ДТП.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_1 в цілому відповідають його письмовим поясненням та показанням, наданим в суді першої інстанції, та повністю узгоджуються зі Схемою ДТП та іншими матеріалами справи.

Наявними доказами повністю підтверджується порушення водієм ОСОБА_2 передбачених п.16.13, 10.1, 2.3б Правил дорожнього руху, відповідно до яких:

п. 16.13 ПДР України - у перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч;

п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 2.3б ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Вказані порушення, допущені водієм ОСОБА_2 , перебувають у прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

У висновку експерта №СЕ-19/108-21/4178-ІТ від 16 квітня 2021 року, на який посилається апелянт, зазначено, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно вимогам пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно вимогам пп.10.1, 12.2, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України, а у випадку виникнення небезпеки для його руху - також відповідно п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху України не вбачається.

Варіант №1 (автомобіль BA3-21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виконання маневру лівого повороту покидає смугу руху автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_3 за умови збереження ним прямолінійного руху без застосування водієм ОСОБА_1 заходів гальмування на відстань, що перевищує величину безпечного інтервалу):

- у діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України не вбачається, тобто його дії не знаходяться у причинному зв`язку з подією даної ДТП;

- дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам пп.10.1, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Варіант № 2 (автомобіль BA3-21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 під час виконання маневру лівого повороту не покидає смугу руху автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y» реєстраційний номер НОМЕР_3 за умови збереження ним прямолінійного руху без застосування водієм ОСОБА_1 заходів гальмування на відстань, що перевищує величину безпечного інтервалу):

- дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією даної ДТП;

- дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам пп.10.1, 12.3, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Отже зазначений висновок експерта не має категоричної відповідної на поставлені запитання та наданий за двома варіантами - за поясненнями кожного з учасників ДТП.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказами, та підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

В свою чергу наявними доказами, які суд належним чином дослідив та проаналізував, підтверджується поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

Доводи, заявлені ОСОБА_2 на свій захист, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Версія ОСОБА_2 щодо обстановки та обставин ДТП не підтверджується матеріалами справи.

Більш того, з письмових пояснень самого ОСОБА_2 убачається, що при здійсненні маневру він, не оцінив дорожню обстановку та не надав дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, що і стало причиною ДТП.

Викладене повністю узгоджується зі схемою ДТП, пошкодженнями, що отримали автомобілі, іншими доказами.

Порушень з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_2 не встановлено.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Схемою ДТП та іншими доказами, на які послався суд в постанові, підтверджуються висновки суду першої інстанції щодо обстановки та обставин ДТП. Схема ДТП підписана обома учасниками ДТП без зауважень.

Докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

При накладені на ОСОБА_2 адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини тощо.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення є самим м`яким з передбачених санкцією ст.124 КУпАП, тобто вважати це стягнення несправедливим через його суворість (як про це вказує апелянт) жодних підстав немає.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/1805/21