Єдиний унікальний номер 725/5972/21
Номер провадження 3/725/3504/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецької області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 05.09.2021 р. о 02 год. 09 хв. в м. Чернівці, вул. Головна, 279Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz 312D, д. н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі та так як є власником даного автомобіля, то не зрозумілих йому причин склали протокол на нього.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено порядок виявлення в водіїв ознак сп`яніння, однак всупереч вимогам вказаної інструкції працівники поліції не назвавши жодних ознак та виду сп`яніння, безпідставно запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та у лікаря нарколога та в графу «суть адміністративного правопорушення» внесли відомості щодо ознак алкогольного сп`яніння, хоча такий огляд водія не проводився, ознаки не встановлювалися.

Окрім того, відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mersedes-Benz 312D, д. н.з. НОМЕР_1 , так як з відеозаписів доданих працівниками поліції не вбачається за можливе встановити, хто саме керував даним транспортним засобом, оскільки на відеозаписах працівники поліції та ОСОБА_1 та ще один чоловік стоять поруч з автомобілм.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Разом з цим, в матеріалах даної адміністративної справи, взагалі відсутні будь-які відомості щодо виконання вимог вищезгаданої статті, що приводить до висновку про відсутність підстав вважати про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 .

Окрім того, зазначені ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають чіткому формулюванню та переліку таких ознак, визначених Інстрцукцією №1425/735.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділ І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділ ІІ Інструкції).

Разом з тим, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Також, згідно ч. 2 п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та є чинним, пітвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я поліцейським доставлений не був, хоча й не зафіксовано на відеозаписах його відмови від проходження такого медичного огляду, відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, суд не приймає як докази протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичне обстеження, оскільки в судовому засіданні не знайшло підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився пройти відповідний медичний огляд для встановлення його стану, а решта документів суперечить інформації, яка стала відома суду з наданих поліцією відеоматеріалів.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вищевказане, керуючись ст.ст. 130, 221, 247 , 251, 284, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька