Справа № 606/1952/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

29.08.2021 о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, по вул. Зелена, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та їхати в лікувальний заклад для огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467961 від 29.08.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав та просить суд закрити адміністративне провадження відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Майка М.Б. у судовому засіданні просив суд закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вказував на те, що: обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності; відсутні будь-які відомості про підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та підстави для проходження огляду на стан сп`яніння; відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ПДР ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, крім того працівниками патрульної поліції не було видано направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, а одразу було складено протокол про відмову від проходження такого огляду; відеозапис також є неналежним доказом, оскільки в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, яким нібито здійснювалася відеофіксація; не надано свідоцтва відповідності пристрою, яким мав здійснюватись огляд на стан сп`яніння на місці зупинки (Драгер); також не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який пропонувався до огляду; права та обов`язки особі не роз`яснювались; у матеріалах справи у протоколі відсутні пояснення свідків, свідки також відсутні на відеозаписах.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що 29.08.2021 вночі поверталась разом із чоловіком ОСОБА_1 додому після святкування "дня села". Їх автомобіль зупинили працівники поліції, вказали, що не працює лампочка освітлення номерного знаку, вказали, що у її чоловіка наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Свідок пояснила, що ніяких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, чому поліцейські пропонували проходити огляд на стан сп`яніння їй незрозуміло.

Розглянувши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так само процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, суд приходить до висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467961 від 29.08.2021, згідно якого ОСОБА_1 29.08.2021 о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, по вул. Зелена, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та їхати в лікувальний заклад для огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №528349 від 29.08.2021, згідно якої ОСОБА_1 29.08.2021 о 01 год 23 хв. в с.Нова Могильниця, вул.Зелена, керував в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком та під час зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.9 (в), 9.9б ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП;

-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, записаним на CD-R диск, з якого вбачається, що 29.08.2021 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням ПДР України (недостатньо освітлений в темну пору доби номерний знак). Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), тому водієві було неодноразово запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у Теребовлянській ЦРЛ, однак від проходження такого він відмовився. З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 зазначив про те, що він випив пляшку пива та сто грам. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про те, що здійснюється відеофіксація події.

Щодо поданого ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд звертає увагу на те, що зазначені в ньому доводи протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження його вини, та вважає, що вони подані виключно задля уникнення відповідальності.

Щодо тверджень ОСОБА_1 та його захисника про те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції слідує, що автомобіль ОСОБА_1 було зупинено через те, що у темну пору доби номерний знак автомобіля був погано освітлений (працювала лише одна із двох освітлювальних лампочок), що становить собою порушення п.2.9 в ПДР України. При зупинці автомобіля працівниками поліції було озвучено ОСОБА_1 у зв`язку з чим його було зупинено.

Згідно п. 2.9 в ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Вказане порушення зафіксовано також у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №528349, у якій у графі "права за статтею 268 КУпАП роз`яснено" наявний підпис ОСОБА_1 ..

Таким чином, твердження захисника про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не було підстав для зупинки транспортного засобу, водієві не роз`яснено його прав спростовуються .

Також, твердження ОСОБА_1 та його захисника про проведення огляду без свідків, що є порушенням законодавства, спростовується положеннями ч.2 ст.266 КУпАП, згідно якої присутність свідків при проведенні огляду вимагається лише у разі неможливості застосувати технічні засоби відеозапису, у даному випадку відеозапис було застосовано. Суд зазначає, що норми КУпАП мають вищу юридичну силу ніж зазначені вище Інструкція та Порядок.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Майка М.Б. зазначає, що працівник поліції не направляв особу, яка притягається до адміністративного правопорушення, у встановленому законом порядку після відмови проходження огляду на місці зупинки автомобіля, для проходження огляду в заклад охорони здоров`я. Звертає увагу суду на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу працівниками поліції йому не надавалось, до протоколу про адміністративне правопорушення дане направлення не долучалося, а тому ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі не відмовлявся так як не було відповідного направлення.

Суд вважає такі твердження безпідставними, так як вони спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано чітка (неоноразова) відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер 6810, так само й від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що зафіксовано у протоколі.

Посилання на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу працівниками поліції йому не надавалось, суд вважає такими, що не спростовують наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння і факту його відмови від проходження медичного огляду.

Так, згідно ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якою затверджено форму Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено обов`язку працівника поліції вручати водію вказане направлення.

Натомість, пунктом 2.5. ПДР визначено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Наявними у справі матеріалами, в тому числі доданим до протоколу відеозаписом, поза розумним сумнівом підтверджено факт невиконання водієм ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР, а саме його відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Отже, як установлено при розгляді справи на підставі досліджених наявних у справі доказів, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до вимог визначених частинами 2 - 4 та 6 статті 266 КУпАП.

Відтак, судом установлено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі свідчить про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України. Цей факт відображено у відеозаписі події.

Щодо твердження ОСОБА_1 про незазначення у протоколі якими засобами проведено відеофіксацію, що тягне за собою визнання такого відеозапису неналежним і недопустимим доказом, то воно є безпідставним, оскільки зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, чинний КУпАП не містить вимоги про зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення), яка не є предметом розгляду в даній справі.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 , який на ньому зображений, та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, зроблений з метою забезпечення доказів у справі відповідно до ст. 251 КУпАП. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому судом взятий до уваги.

Також, ОСОБА_1 та його захисник посилаються як на підставу недопустимості як доказів відеозаписів, долучених до матеріалів прави, на те, що фіксація події правопорушення не є безперервною.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

З долученого до матеріалів відеозапису події вбачається, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію за допомогою засобів, які хоча і не ведуть безперервну відеозйомку, але обставини вчинення правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відмова від проходження обстеження зафіксовані на файлах безперервно та послідовно, і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, а отже сам факт відсутності безперервності зйомки під час несення служби працівниками поліції не є підставою для визнання відеозаписів недопустимими доказами.

Суд також зауважує, що відеозапис є одним із доказів, якому надано правову оцінку як окремо, так в сукупності з іншими доказами по справі.

Щодо твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що в протоколі не зазначено даних щодо спеціального технічного приладу DRAGER, які б його ідентифікували, та ОСОБА_1 не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірюваьної техніки, що є підставою для закриття провадження, то суд вважає їх безпідставними і такими, що не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, на підставі пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Суд зазначає, що клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не заявляв, до того ж огляд не проводився, оскільки останній відмовився від нього.

Стосовно поданої до суду скарги щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачено ст. 267 КУпАП, відповідно до приписів якої адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

ОСОБА_1 в межах даного провадження подано скаргу в порядку ст.267 КУпАП.

Разом з тим, нормами КУпАП не визначено порядку розгляду судом скарги щодо заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, поданої в порядку ст.267 КУпАП, у той же час спори про визнання протиправними дій посадових осіб поліції при вчинені владно-управлінських функцій суб`єктом владних повноважень, зокрема і застосуванні заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення підлягають розгляду відповідно до правил КАС України шляхом подання адміністративного позову до окружного адміністративного суду з вимогою про визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, розгляд поданої скарги в цьому провадженні виходить за межі юрисдикції даного суду.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до відповідальності.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, суд приходить до висновку про призначення йому адміністративного стягнення в межах передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що відповідатиме характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Також, враховуючи вимогист. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130,247,283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.

Суддя А.В.Мельник