3/441/1129/2021 441/2170/21
П О С Т А Н О В А

07.10.2021 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125779 від 26.09.2021 ОСОБА_1 , обвинувачується в тому, що він 26.09.2021 о 00 год. 40 хв., по вул. Заводська, 2 в м. Городок Львівської області, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення огляду в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 , згідно протоколу, порушив п. 2.5 чинних Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із оглянутих матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у графі «до протоколу додаються» інспектором зазначено, крім іншого, - відео.

Між тим, такого до матеріалів справи не долучено.

Крім того, із абз. 4 п. 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» зазначається документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Однак в порушення даного положення інспектором вказано «згідно бази «АРМОР». Таким чином при складанні протоколу особу правопорушника належним чином встановлено не було.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог пунктів 4, 5 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Мін`юсті України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція) поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130КУпАП,-про належність транспортного засобу.

Із протоколу вбачається, що відомостей про отримання ОСОБА_1 тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, немає, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії у нього не вилучалось, тому встановити наявність такого та застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя позбавлений можливості.

Окремо суддя звертає увагу на те, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, що працівниками поліції не виконано.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 24 постанови №14Пленуму ВерховногоСуду Українивід 23.12.2005року встановлено наступне: «Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

Таким чином, наявність в матеріалах справи порушень вимог КУпАП при складанні протоколу позбавляє можливості суд всебічно, повно й об`єктивно досліджувати обставини справи і винести постанову в точній відповідності з законом, а тому вказана справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для усунення недоліків та перевірки зазначених порушень при складанні протоколу.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 256, 276, 283 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125779 від 26.09.2021, складений на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути начальнику Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Перетятько О.В.