КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 361/3675/21
Апеляційне провадження
№ 33/824/4211/2021
ПОСТАНОВА

24 вересня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На вказану постанову судді 7 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав до Броварського міськрайонного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про факт винесення судом першої інстанцій оскаржуваної постанови йому стало відомо 7 вересня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. До цієї дати ні він особисто, ні його захисник на знали про факт ухвалення вищевказаної постанови.

Вислухавши захисника ОСОБА_2 - адвоката Бацуцу О.М., який підтримав клопотання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи стосовно ОСОБА_1 тривав у Броварському міськрайонному суді Київської області з 29 квітня 2021 року.

Про судове засідання, призначене на 2 червня 2021 року, ОСОБА_1 був повідомлений телефонограмою (с.с.7), однак 31 травня 2021 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці.

Розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , був відкладений на 20 серпня 2021 року, про що він був повідомлений

телефонограмою (с.с.11), що не заборонено нормами КУпАП.

Про обізнаність судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив у своїх поясненнях, наданих до суду 19 серпня 2021 року, та просив розглядати протокол у його відсутність (с.с.21).

У судове засідання 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився.

Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду 7 вересня 2021року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Доводи ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року, так як діючими нормами КУпАП не передбачено, що строк на апеляційне оскарження постанови судді обраховується з моменту оприлюднення постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень або вручення копії постанови особі.

ОСОБА_1 був обізнаний про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього, а відтак повинен та мав можливість з`ясувати результати судового розгляду, враховуючи не тривалий строк, встановлений законодавцем для оскарження постанови судді.

Однак, матеріали справи не містять звернення ОСОБА_1 чи його захисникадо Броварського міськрайонного суду Київської області з приводу повідомлення результатів розгляду справи. Не додані такі звернення ОСОБА_1 і до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Досить часто такою підставою є нібито те, що стороні не було відомо про факт винесення рішення, попри те, що вона брала участь у справі, мала можливість скористуватися своїми правами, але особа, зловживаючи правом, навмисно була відсутня на ключових засіданнях у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі

«Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

Аналізуючи обставини, наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20 серпня 2021 року, вважаю, що вони не є обґрунтованими, так як ОСОБА_1 повинен був та мав можливість з`ясувати результати розгляду справи, яка стосувалася його особисто, та подати апеляційну скаргу у строки, визначені Законом.

Виходячи з вищевикладеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20 серпня 2021 року задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя