ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 Справа №607/13589/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що поступили з Головного управління ДПС у Тернопільській області ДПС України стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, (РНОКПП НОМЕР_1 ), працюючого на посаді інженера енергетика в ТОВ «ЮВЕ 1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155 1 КУпАП, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 8835 від 28 липня 2021 року вказано: « ОСОБА_1 28.07.2021 року вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: розрахункову операцію на повну суму покупки не проведено через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи, реєстратор розрахункових операцій, а саме: не видано особі, яка придбала товар в обов`язковому порядку розрахункового документу встановленої форми та змісту про повну суму проведеної операції, чим порушив вимоги п. 12 ст. 3 ЗУ № 265/95 від 06.07.1995 року ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також суду надані письмові пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Свірського Т.В. в яких зазначено наступне: «В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває справа про адміністративне правопорушення № 607/13589/21 за ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріалами зазначеної справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою частиною статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення він складений, проте, виходячи із опису у ньому порушень, вбачається, що протокол складено за частиною першою даної статті.

Проте в матеріалах справи відсутні будь які докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, а доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на особу уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення,визначених ст. 255 цього Кодексу.

Наявний в матеріалах справи фотознімок не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки: не відоме його походження, що вказує ще й на недопустимість доказу; відсутня прив`язка, як до місцевості в цілому, так і до суб`єкту правопорушення зокрема; не ідентифіковано транспортний засіб, зображений на фото.

Інші наявні у справі матеріали не є доказами в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є лише документами, в яких органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, формально описано суть правопорушення.

Крім того звертаю увагу на те, що адміністративний протокол складено відносно ОСОБА_1 , як працівника ТОВ «Юве-1», проте на нього взагалі не покладено функції, пов`язані із проведенням розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, порушення чого становить диспозицію інкримінованої статті і останній не є службовою (посадовою) особою ТОВ «Юве- 1», на яку вище зазначені функції покладається законом.

Більше того, ОСОБА_1 не є найманою особою зазначеного підприємства, а співпрацює із ним на підставі цивільно - правової угоди (копія додається), у відповідності до якої на нього покладено обов`язки щодо технічного нагляду за експлуатацією паливного обладнання, а не здійснення будь яких розрахунків.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за статтею 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прошу закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду адміністративного провадження, до суду не прибув, причини не повідомив, тому суд приходить до висновку про необхідність розгляду адміністративної справи без участі особи, яка притягається до адміністравтивної відповідальності за участю його представника.

В суді представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Свірський Т.В. пояснив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, крім цього ОСОБА_1 працює за цивільно правовим договором у ТОВ «ЮВЕ 1» та не може бути належним субєтком відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпА.

Суд приймаючи до уваги письмові пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи надані в судовому засіданні, оглянувши матеріали адміністративного провадження, приходить до наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не може прийняти до уваги, як належні докази фотознімки так, як вони зроблені без жодної прив`язки до часу та місця але лише є зображенням частини автомобіля та пістолету для заправки.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

На думку суду в адміністративних матеріалах, які складенні відносно ОСОБА_1 відсутні докази в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є лише документами, в яких органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, формально описано суть правопорушення.

Крім цього слушним є пояснення адвоката Свірського Т.В. про те, що адміністративний протокол складено відносно ОСОБА_1 , як працівника ТОВ «Юве-1», проте на нього взагалі не покладено функції, пов`язані із проведенням розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, порушення чого становить диспозицію інкримінованої статті і останній не є службовою (посадовою) особою ТОВ «Юве- 1», на яку вище зазначені функції покладається законом.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 8, 62, 129 Конституції України, 7, 9, 23, 155-1, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяТ. Я. Багрій