Справа № 944/1206/21 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/608/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., за участю представника особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Домашовець В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :
постановою Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.03.2021 о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м.Яворові Львівської області по вул. Мале Передмістя, 7 Львівської області, керував автомобілем марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2021 року скасувати та закрити провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанову винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки судді не відповідають обставинам справи.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що своєї вини у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався і йому не пропонували надати пояснення. Жодного свідка під час його спілкування з поліцейським не було, відсутній відеозапис складання протоколу і присутності свідків. В протоколі не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 звертає увагу, що відсутні пояснення свідків про те, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічний засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Апелянт наголошує, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а тому такий огляд є недійсним, протокол є недопустимим доказом його вини і відсутні підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Апелянт заявляє, що відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Його не відстороняли від керування транспортним засобом відповідно до ст. 266 КУпАП, що не узгоджується з формулюванням правопорушення, викладеного в протоколі.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що постанову винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки судді не відповідають обставинам справи, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи.

З диску відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 двічі відмовився від пропозиції поліцейських проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 двічі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Не приймаються до уваги доводи, наведені в апеляційній скарзі, щодо відсутності направлення особи на медичний огляд, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформляється з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, але в даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від будь - якого огляду, в тому числі і у медичному закладі, тому обов`язку на оформлення даного направлення у працівників поліції не було.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.

Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Белена