Справа 165/1218/21
Провадження 3/165/396/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Васильчука В.Г., потерпілого ОСОБА_2 ,розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №530653 від 02.04.2021 зазначено, що 06 березня 2020 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , розбив 16 віконних шибок квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство. Вказано, що правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди на суму 5000 грн.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 категорично заперечив причетність до вчинення адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі та пояснив, що не вчиняв даного правопорушення, йому не відомо, хто саме розбив вікна в квартирі ОСОБА_2 . Звинувачення в його сторону, вважає провокацією.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді показав, що 06.03.2020, під вечір він намір їхати до Польщі. Протягом усього дня ОСОБА_3 , якого знав раніше, його переслідував по місту. Приблизно о 20 год. 30 хв. він, ОСОБА_2 , будучи вдома за адресою: АДРЕСА_4 , почув, що хтось розбив вікно в одній із кімнат квартири, кинувши цеглу. Відразу після цього по черзі, зловмисник пошкодив палкою вікна у інших кімнатах вказаної квартири. Свідком цієї події була його тітка ОСОБА_4 , яка на даний час покійна. Наголосив, що він особисто не бачив, хто вчинив дане правопорушення, але йому відомо, що під час розслідування кримінального провадження по даному факту, вона була допитана як свідок і повідомила, що це був ОСОБА_5 .

Захисник Васильчук В.Г. в судовому засіданні категорично заперечив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що як матеріали досудового розслідування, де в черговий раз прийнята постанова про закриття кримінального провадження, так і матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів які б підтверджували причетність ОСОБА_3 до пошкодження вікон в житлі за адресою АДРЕСА_4 . Вважає, що всі звинувачення будуються на припущеннях, тому просить закрити провадження на підставі п.1.ч.1 ст.257 КУпАП.

Відповідно до ст.173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, вважаю, що зібрані у справі докази не дають підстав зробити висновок про причетність ОСОБА_3 до вчинення адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, виходячи з такого.

У постанові про закриття кримінального провадження №0000260 від 07.03.2020, внесеному до реєстру з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.296 КК України, що прийнята начальником сектору дізнання ВП №1 (м.Нововолинськ) вказано, що у ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_3 , в діях якого, на думку органу дізнання, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

У своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 посилається на показання своєї тітки ОСОБА_6 та баби ОСОБА_7 , які допитані в кримінальному провадженні № 0000260 в якості свідків.

Такі доводи потерпілого, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів вказаного кримінального провадження, зокрема протоколів допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні поясснили, що не могли упізнати чоловіка, який розбив скло у квартирі, оскільки той був у масці і з часу події пройшов тривалий час.

Відтак, дослідивши документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_3 протоколу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000260 від 07.03.2020, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , його представника адвоката Васильчука В.Г.. потерпілого ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що у матеріалах відсутні докази, які б спростували заперечення ОСОБА_8 та підтвердили його причетність до вчинення протиправних дій, зокрема дрібного хуліганства, відповідальність за вчинення якого, передбачена ст.173 КУпАП.

Достовірних та переконливих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 було допущено порушення ст.173 КУпАП, матеріали справи не містять і під час судового розгляду справи таких не здобуто.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з врахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому їх неможливо вважати доведеними. Протокол про адміністративне правопорушення, в зв`язку з наведеним, також не можна визнати доказом вини ОСОБА_3 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247 ч.1, 284 КУпАП,-

постановив:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП провадженням закрити.

Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук