Номер справи 220/1379/21
Номер провадження 3/220/646/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

порушника ОСОБА_1

захисника адвоката Король Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого охоронцем в Великоновосілківському професійному ліцеї, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року о 22 год.08 хв. ОСОБА_1 в смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського району Донецької області, по вул.Тараса Шевченко, буд.45 керував транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 . 29.07.2021 року о 22 год. він приїхав додому втомлений, привіз дрова та заносив їх в гараж. Коли він виходив з гаражу, до нього під`їхали працівники поліції та сказали, що він, рухаючись на автомобілі, під час повороту не ввімкнув відповідний сигнал. На вимогу працівників поліції він пред`явив документи. Працівникам поліції здалося, що від нього був запах алкоголю, проте він заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували йому проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки вони його не зупиняли. Після цього працівники поліції запросили свідків та склали протокол. При цьому направлення до медзакладу йому не видавали. Зазначив, що другий свідок приїхав вже після складання протоколу. Заперечує свою провину, оскільки працівники поліції його не зупиняли, останні приїхали, коли він вже стояв у дворі будинку. Також зазначив, що йому не роз`яснили вимоги ст.. 130 КУпАП і не давали подзвонити адвокату. Крім того, звернув увагу на те, що графа «до протоколу додається» в його присутності не була заповнена працівниками поліції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_2 також пояснив, що в його присутності ОСОБА_1 погодився з тим, не ввімкнув сигнал повороту, а тому просив працівників поліції складати протокол саме за цим фактом, а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім показань самого порушника, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094456 від 29.07.2021 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України в присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, в яких свідки підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності від продуття газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» та від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

- копією постанови від 29.07.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП;

- направленням ОСОБА_1 до Великоновосілківської ЦРЛ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі на неодноразові вимоги працівника поліції. Крім того, працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не був зупинений працівниками поліції, суд не приймає до уваги, оскільки підстави відмови від проходження огляду не мають жодного значення, адже проходження на вимогу поліцейського огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є обов`язком водія. І не виконання цього обов`язку має наслідком відповідальність, встановлену законом. Крім того, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час встановлення особи ОСОБА_1 останній знаходився в автомобілі з працюючим двигуном, сам автомобіль стояв на вулиці, ОСОБА_1 визнав той факт, що під час руху забув ввімкнути сигнал повороту та не заперечував те, що працівники поліції під`їхали відразу за ним. Зазначене підтвердив і свідок.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав можливість здійснити телефонний дзвінок, в тому числі і адвокату, оскільки тривалий час разом з одним з працівників поліції чекав, поки інший поліцейський знайде свідків. З моменту встановлення його особи і до моменту закінчення складання протоколу ОСОБА_1 не заявляв про необхідність отримання правової допомоги. Матеріали справи також не містять відповідних заяв ОСОБА_1 та заперечень з приводу ненадання йому можливості скористатися послугами захисника. Зазначене спростовує посилання ОСОБА_1 та його представника на порушення права на захист.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було йому роз`яснено вимоги ст. 130 КУпАП, суд зазначає, що нормами КУпАП не передбачено обов`язку працівників поліції надавати такі роз`яснення. Крім того, ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія, повинен знати і виконувати Правила дорожнього руху України і незнання закону не звільняє його від відповідальності за порушення ПДР України.

З приводу посилань ОСОБА_1 та його представника на те, що на відеозаписі не зафіксовано факт видачі направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також наявність лише одного свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що матеріали справи містять відповідне направлення. Разом з тим, зазначені обставини не мають суттєвого значення з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (у редакції, чинній на час скоєння правопорушення), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки поліцейським під час встановлення факту відмови особи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння були застосовані засоби технічної фіксації, присутність свідків у такому випадку законом не вимагається. При цьому, суд не застосовує положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, згідно якого під час відмови особи пройти огляд на стан сп`яніння вимагається присутність двох свідків, оскільки останні зміни до нього вносились у 2015 році, до ст. 266 КУпАП останні зміни вносились 16.02.2021 р., тобто положення Порядку протирічать спеціальному закону (ст. 266 КУпАП), у зв`язку з чим доцільно застосовувати саме норму закону, яка є спеціальною у редакції, чинній на час скоєння правопорушення.

Крім того, зазначеним Порядком не передбачено обов`язкової видачи письмового направлення особі, яка відмовилась від проходження такого огляду, що зафіксовано на відеозаписі, який був досліджений судом, і не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд також не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 та його представника про недопустимість, як доказу, протоколу про адміністративне правопорушення з тих підстав, що графа у протоколі про адміністративне правопорушення «до протоколу додаються» була заповнена після отримання ОСОБА_1 його екземпляру протоколу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Разом з тим, вимоги зазначеної Інструкції не поширюються на матеріали про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (п.1 Розділу І).

Крім того, внесення додаткових відомостей до протоколу у графу «До протоколу додаються» запису «пояснення свідків та відеозапис» не стосується обставин вчинення правопорушення або інших обов`язкових відомостей, що зазначаються у протоколі відповідно до ст. 256 КУпАП, не змінюють його суті, не є істотними і не можуть вказувати на неможливість прийняття протоколу у якості допустимого доказу, оскільки вимоги КУпАП при оформленні протоколу дотримані в повному обсязі.

Також суд зазначає, що протокол є лише одним із джерел доказів, у той час як матеріали справи містять інші дані, які доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в тому числі його пояснення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

З приводу зазначення на відео 2008 року суд зазначає, що дане відео здійснювалось після складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП і,як пояснив останній в судовому засіданні, стосувалось складання відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Отже, дослідженням наданих суду доказів, які суд вважає належними та допустимими, встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, який працює, відсутність даних, які б з негативного боку його характеризували, а також відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина