ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/583/21Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 33/817/541/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши в м. Тернополі з участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , працюючого майстром виробничого навчання відокремленого структурного підрозділу «Бережанський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України»

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 13 травня 2021 року о 13 год. 50 хв. на автодорозі Бережани - Підгайці - Монастириська гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Дачія Логан», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився газоаналізатором «Alcotest 6810», ARCE-0218, на табло якого висвітлило показник 1,84 ‰ (проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати, направити матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ВСП Бережанський фаховий коледж НУБіП України для вирішення питання про застосування до ОСОБА_1 заходу громадського впливу.

Зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в судовому засіданні під час винесення ухвали він присутнім не був, а копію постанови отримав 03 вересня 2021 року рекомендованим повідомленням.

Вказує, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, не врахувавши при цьому усіх обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, та надають можливість передачі даної справи на розгляд трудового колективу в порядку, визначеному ст. 21 КУпАП.

Зокрема, наголошує на тому, що враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступень його вини, об`єктивне відношення до скоєного, а також те, що дане правопорушення не призвело до тяжких наслідків, вважає допустимим застосувати до нього ст. 21 КУпАП.

Зазначає, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, а ще те, що в разі позбавлення його права керуванням транспортними засобами, останній буде змушений звільнитись із місця роботи, яке є його основним джерелом доходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений із поважних причин, підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, передати адміністративні матеріали на розгляд трудовому колективу, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду слід поновити, в задоволенні апеляційної скарги та клопотанні про направлення матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію рішення отримав 03.09.2021, що підтверджується відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, і апеляційну скаргу подав 14.09.2021, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Водночас доводи, зазначені у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про можливість застосування відносно нього інших заходів впливу, ніж накладення стягнення, на увагу не заслуговують, з огляду на таке.

Звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, передбачене ст. 21 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання трудового колективу ВСП Бережанський фаховий коледж НУБіП України про передачу їм на розгляд матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 для застосування заходів впливу щодо останнього.

Клопотання мотивоване тим, що вказаний випадок, який стався з ОСОБА_1 13 травня 2021 року, обговорено на зборах трудового колективу, заслухано його пояснення, в яких останній визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, просив надати йому шанс на виправлення.

Зазначено, що ОСОБА_1 на даний час працює на посаді майстра виробничого навчання у ВСП Бережанський фаховий коледж НУБіП України, де керування транспортними засобами потрібні для виконання покладених на нього трудових обов`язків, пов`язаних із навчанням здобувачів освіти. Позбавлення його водійських прав призведе до неможливості виконання трудових обов`язків, втрати роботи та неможливості утримувати сім`ю.

Працівник ОСОБА_1 до виконання покладених на нього трудових обов`язків ставиться добросовісно і старанно, користується повагою в трудовому колективі та характеризується лише з позитивної сторони.

Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 в даному випадку порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за результатом огляду, якого в останнього було виявлено 1.84 ‰ (проміле) алкоголю в крові, що більше чим в 9 раз перевищує допустиму норму, підстав для застосування ст. 21 КУпАП щодо ОСОБА_1 , не вбачаю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. ст. 33-34 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а тому підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

В задоволенні клопотання трудового колективу ВСП Бережанський фаховий коледж НУБіП України про передачу їм на розгляд матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 для застосування заходів впливу щодо останнього, - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя