Єдиний унікальний номер 227/2954/21
Номер провадження 33/804/502/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Синиціні Б.Л., за участю захисника Гос В.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 11 липня 2021 року о 01 год. 35 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана світловим маячком синього та червоного кольору та гучномовцем службового автомобіля, крім того, водій намагався втекти від поліції, шляхом збільшення швидкості руху. Після зупинки намагався втекти будучи пішоходом, чим порушив п.2.4, 8.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КпАП України.

Крім того, 11 липня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не здійснив зупинку транспортного засобу за вимогою працівників поліції, керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Автомобілем не керував та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гос В.В., апеляційний суд доходить наступного.

Висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені суддею і детально викладені у постанові.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153141 від 11.07.2021 р., з якого вбачається, що 11 липня 2021 року о 01 год. 35 хв. в м. Білозерське, вул. Гірнича, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21144, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана світловим маячком синього та червоного кольору та гучномовцем службового автомобіля крім того, водій намагався втекти від поліції, шляхом збільшення швидкості руху; письмовими поясненнями поліцейського РПСП Половинко О.О.; рапортом поліцейського СРПП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ст. сержанта поліції Гурко А. з якого вбачається, що 11.07.2021р. він разом з поліцейським СРПП сержантом ОСОБА_2 в м. Білозерське помітив автомобіль ВАЗ 21144, на якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. Після чого, з метою переслідування водія цього автомобілю та його зупинки на поліцейському автомобілі були включені проблискові маячки та звуковий сигнал. Між тим, водій проігнорував вимогу поліцейських про зупинку, почав втікати.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9.ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником міліції:

- за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

- за допомогою гучномовного пристрою.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5ПДРУкраїни та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкція № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визнаних статтею 255 КУпАП.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідка та відеозапис.

Так, у якості доказу факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння поліцейським був наданий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського. Разом з цим, запис не містить даних, які б свідчили про факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 не вбачається, що ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають дійсності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду і розміру стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наслідки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2КУпАП, скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Д