Справа № 141/418/21
Провадження № 33/801/719/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вдовиченка Валерія Івановича на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №242046 від 31.05.2021 року, того ж дня водій ОСОБА_1 о 11 год. 55 хв. в с. Човновиця Оратівського раййону по вул. Центральній керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей та обличчя. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проводилась відеофіксація вказаної дії.

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Вдовиченко В.І., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписував, а з його змістом він ознайомився лише в суді. Зазначив, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення свідки не були присутні, а суд розглянув справу не вирішивши питання про відвід. Крім того, судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що його вина цілком доведена. Факт відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242046 від 31.05.2021 року ; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера «Drager» та направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Оратівська ЛПЛ», в яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження цих оглядів; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції відмовився від проходження оглядів на місці та у медичному закладі .

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не були присутні свідки , не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції на час даних правовідносин) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Отже, огляд водія на стан сп`яніння з застосуванням технічних засобів відеозапису може проводитись поліцейським без участі свідків.

З матеріалів справи вбачається, що для проведення огляду поліцейські застосували технічні засоби відеозапису відповідності до положень КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, із застосування технічних засобів.

Апеляційним судом досліджено технічний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого чітко вбачається категорична відмова водія ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і від прямування у медичний заклад для його здійснення .

Оскільки у працівників патрульної поліції при огляді на стан сп`яніння була можливість застосування технічних засобів відеозапису , необхідність проведення його в присутності двох свідків не вбачається ,відтак ,порушень, відтак ,порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». не встановлено.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 правопорушення не скоював , протокол про адміністративне правопорушення не підписував , а з його змістом ознайомився лише в суді є безпідставними, оскільки з тексту протоколу вбачається наявність його підпису під вказаним протоколом і те, він що ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП і ці відомості не спростовані жодними достовірними і достатніми доказами .Посилання ж на те, що ОСОБА_1 та його адвокатом подано скаргу до органів досудового розслідування на протиправні дії та фальсифікацію документів у справі працівниками поліції, не може прийматись судом в якості доказу їх вчинення і розцінюється судом як спосіб захисту правопорушника .Також суд розцінює в якості такого способу і посилання на те, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду став психологічний стрес від якого у нього спостерігаються розлади психіки та поведінки.

Разом із тим, встановлено, що ОСОБА_1 працював і працює в закладі освіти - охоронником у Човновицькій середній школі ,має посвідчення водія і право керувати автомобілем, до якого не допускаються особи, що мають розлади психіки і поведінки .

Надане апеляційному суду консультативне заключення №217 від 28.07.2021 року поліклініки Оратівської ЦПМСД видане внаслідок отримання ОСОБА_1 консультації у лікаря загальної практики сімейної медицини , не є висновком експертизи ,не містить інформації , які саме розлади психіки і поведінки у нього спостерігаються ,у чому вони проявляються і чи були вони в момент скоєння правопорушення ,а тому не може являтись доказом вчинення останнього внаслідок конкретного розладу психіки в момент його скоєння, тобто, відсутності вини ОСОБА_1 .

Необгрунтованими є й доводи апеляційної скарги про те, що суд у складі судді Климчука С.В. розглянув справу за відсутності повноважень, не вирішивши заяву про відвід, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2021 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Вдовиченко В.І. подали заяву про відвід судді Климчуку С.В. з підстав їхніх сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді.

Так як питання вирішення заяви про відвід судді не врегульовано нормами КУпАП України, у суду виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінально-процесуального права та при вирішенні питання про відвід керуватися вимогами ст. 81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У ч. 3 ст. 35 КПК України зазначено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.

Відповідно до звіту про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями Оратівського районного суду від 03.08.2021 року заява ОСОБА_1 та його представника - адвоката Вдовиченка В.І. про відвід судді направлена до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про її передачу на розгляд до іншого суду.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.08.2021 року заяву про відвід судді Климчука С.В. направлено для розгляду до Погребищенського районного суду Вінницької області.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області 26.08.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та його представника - адвоката Вдовиченка В.І. про відвід судді Оратівського районного суду Вінницької області Климчука С.В., - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відвід, суд виходив з того, що Кодексом України про адміністративні правопорушення підстави відводу судді та його вирішення не врегульовано, тому така заява повинна розглядатись за аналогією закону відповідно до норм КПК з врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших норм законодавства, якими врегульовано підстави та порядок відводу головуючого судді під час розгляду цивільних, господарських та адміністративних справ.

Відповідно до ст. 35 КПК України визначення складу суду для розгляду конкретного кримінального провадження здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

В статтях 75, 76 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

За змістом п 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В матеріалах справи відсутні докази того, що суддя Климчук С.В. виявляє особисту упередженість та заінтересований в результатах розгляду даної справи не на користь ОСОБА_1 , а викладені у заяві про відвід судді доводи в цілому зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді, які полягають у відмові у задоволенні клопотань про допит свідків та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

За змістом ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід.

31.08.2021 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Вдовиченко В.І. подали повторну заяву про відвід судді Климчуку С.В.

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 31.08.2021 року вказану заяву залишено без розгляду на підставі ч.4 ст. 81 КПК України.

Залишаючи без розгляду повторну заяву про відвід, суд виходив з того, що заявлені у ній підстави відводу аналогічні тим, що й у заяві про відвід від 29.07.2021 року, у задоволенні якої постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 26.08.2021 року відмовлено, а повторно заявлений відвід головуючому судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду справи.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд не допустив порушень і правомірно залишив без розгляду повторну заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необгрунтованими, так як з матеріалів справи , відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що вказані особи не були присутні на місці події під час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, не знаходились разом із ним у автомобілі, а тому не можуть являтись свідками ні відсутності ознак у нього стану алкогольного сп`яніння ,ні відсутності його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на час керування його автомобілем.

Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 кваліфіковані правильно, тому твердження заявника апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП висновків суду не спростовують.

Інших доводів, які спростовували б факт відмови ОСОБА_1 ,який керував автомобілем від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вдовиченка Валерія Івановича залишити без задоволення, а постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Копаничук