ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 Справа №607/16978/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306239 від 17 вересня 2021 року о 04 год. 55 хв. в місті Тернополі по вул. Київська водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 відносно якого встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 27.11.2018 року відділом державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції чим порушив вимогу статті 15 ЗУ «Про дорожній рух» та за що передбачена відповідальність за частиною третьою статті 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що йому не було відомо про те, що він обмежений у праві керування транспортним засобом. Зазначив, що до 2020 року він перебував на заробітках в Росії.

Дослідивши докази, суддею встановлено такі обставини.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Зборівського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 27.11.2018 року ВП №56632568 ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як видно із рапорту інспектора УПП в Тернопільській області від 17.09.2021 року, відеозаписів нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був зупинений в місті Тернополі, однак було з`ясовано, що він є обмеженим у праві керування транспортним засобом.

Положеннями частини третьої статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Тлумачення вказаної статті дозволяє зробити висновок, що адміністративне правопорушення може бути вчинене тільки з умислом, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна знати, що щодо неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак, не дотримується такого обмеження.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про винесення державним виконавцем відносно нього постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи немає, а як видно із відеозаписів нагрудних камер поліцейських, пояснював, що йому про це нічого не відомо.

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в статті 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Також, практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судді не надано жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 знав про існування постанови про обмеження керування транспортними засобами, а отже, мав умисел на порушення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

З цих підстав, оскільки недоведена вина прирівнюється до невинуватості, суддя доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що, згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 126, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

СуддяВ. М. Позняк