Єдиний унікальний номер № 225/6229/21
Провадження № 3/225/1670/2021
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2021 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Костянтинівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, директор ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської», проживаючого в АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №629/05-99-18-08 від 09.08.2021, за результатами камеральної перевірки встановлено порушення ОСОБА_2 порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків, а саме: неподання річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненю разом з аудиторським звітом за 2020 року у строк не пізніше 10 червня 2021 року, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зазначаю наступне.

Статтею 256 КУпАП визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до частини першої цієї статті у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 статті 276 КУпАП визначено загальне правило щодо підсудності справ про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення. Разом з цим вказаною статтею передбачена можливість розгляду певної категорії справ за місцем проживання правопорушника, до переліку яких стаття 163-1 КУпАП не відноситься.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що він зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в графі де зазначається суть адміністративного правопорушення об`єктивна сторона адміністративного правопорушення викладена не в повній мірі, а саме: не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, при цьому не конкретизовано дату і час вчинення адміністративного правопорушення.

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких обов`язкових реквізитів, як «дата, час і місце адміністративного правопорушення», порушує вимоги ст. 256 КУпАП, унеможливлює розгляд такого протоколу по суті та позбавляє суд можливості визначити територіальну підсудність розгляду даного адміністративного матеріалу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 необхідно повернути для усунення встановлених судом недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути начальнику Костянтинівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Донецькій області, для усунення недоліків.

Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв