Справа № 214/5069/21
3/214/1846/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме станом на 16 червня 2021 року на 15.00 год. за місцем мешкання: АДРЕСА_1 не створив належних житлових умов для дитини.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Згідно з письмовими поясненнями, фактично вину визнав, підтверджує обставини, викладені в протоколі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що «…у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи».

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, тому з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №720076 від 16 червня 2021 року, з якого слідує, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме станом на 16 червня 2021 року на 15.00 год. за місцем мешкання: АДРЕСА_1 не створив належних житлових умов для дитини;

- актом обстеження житлово-побутових умов від 16 червня 2021 року, з якого слідує, що житлове приміщення, де проживають ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , складається з 2-х кімнат, передпокою, кухні, ванної кімнати, вбиральні. Квартира потребує косметичного ремонту та прибирання. Запас продуктів харчування та засобів гігієни дуже обмежений. В квартирі засилля тарганів. В наявності постільна білизна. Для дитини батьками не облаштовано окреме спальне місце та куточок для виконання домашніх завдань. Дитина забезпечена одягом та взуттям для різних погодніх умов. В квартирі відсутній холодильник, що унеможливлює зберігання молочних та м`ясних продуктів харчування;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який не оспорював, що ним не створено належних умов для життя та розвитку дитини, при цьому він зобов`язався створити належні умови для проживання та розвитку дитини.

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали справи та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП за ознаками ухилення батьків (або осіб, які їх замінюють) від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Обираючи вид і міру стягнення, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, ступінь його вини у вчиненні правопорушення, неналежне та безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків, що створює загрозу для здоров`я малолітньої дитини, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23,24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.184, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко