Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/5947/21
ПОСТАНОВА

04.10.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 21.08.2002 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого тренером у ПП «Казачок», який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року у провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 840806 від 20.08.2021 року, 19 серпня 2021 року о 17 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що у визначений судом час йому зателефонувала дитина та попросила забрати її від матері. Прибувши за місцем проживання колишньої дружини, він почав стукати у двері, однак, ОСОБА_2 йому не відчиняла. На емоціях він почав дуже гучно стукати по дверях, голосно вимагаючи йому відчинити. Зазначив, що між ним та колишньою дружиною склалися неприязні стосунки, вона не дозволяє йому в достатній мірі бачитися зі спільною дитиною, але ніякого насильства до неї він не застосовував, навпаки, 19 серпня 2021 року саме ОСОБА_3 завдала йому тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим він звертався до поліції.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме умисних діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додані заява ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності її колишнього чоловіка, який 19.08.2021 року за місцем її проживання почав виламувати двері, ображав її нецензурною лайкою та наніс декілька ударів долонею по обличчю.

Також суду надані письмові пояснення ОСОБА_2 , яка вказала, що 19.08.2021 року її колишній чоловік прийшов за місцем її проживання та почав виламувати двері. Вона відчинила йому, після чого ОСОБА_4 почав ображати її, кричати, на зауваження не реагував, наніс їй декілька ударів долонею по обличчю, розбив мобільний телефон.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов