Справа № 167/495/21 Провадження №33/802/689/21 Головуючий у 1 інстанції:Гармай І. Т.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 11 червня 2021 року о 00 год. 20 хв. у м. Рожище, на вул. Промисловій, він керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Апелянт стверджує, що газоаналізатор Drager Alkotest 6810, яким проводили його огляд на стан алкогольного сп`яніння, нормативно не допущений до роботи з 2015 року. У матеріалах справи відсутній акт огляду його на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, чи були у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Зауважує, що його не відсторонили від керування автомобілем, а відпустили їхати далі. З огляду на наведене, просить скасувати рішення судді, а провадження у справі - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, що трекінгом поштового відправлення з сайту «Укрпошти», який міститься в матеріалах справи.

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2021 серії ДПР 18 № 457816, 11 червня 2021 року о 00 год. 20 хв. у м. Рожище, на вул. Промисловій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особисто ОСОБА_1 (а.с.2).

У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав: « Я ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений сьогодні авто керувати не буду» (а.с.2).

Зауваження до протоколу також відсутні (а.с.2).

Як вбачається з протоколу, він складався у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).

Відповідно до наявного у матеріалах справи тестування на алкоголь (до протоколу ДПР 18 № 457816), проведеного за допомогою «Alcotest 6810», вміст алкоголю становив 2,35 ‰ (а.с.3).

У доводах, викладених у апеляційній скарзі, апелянт стверджує, що газоаналізатор Drager Alkotest 6810, яким проводили його огляд на стан алкогольного сп`яніння, нормативно не допущений до роботи з 2015 року, проте, на думку апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

Відповідно до роз`яснень, наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» № 45 від 18.01.2018, включення, згідно вищевказаної Постанови КМУ, газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 до 10.02.2015, є законним.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що на запит Рожищенського районного суду Волинської області відділом поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надано копію Сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-96-2014, виданого 01 вересня 2014 року, згідно з яким тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest…, Interlock XT», виробництва Drager Safety AG and Co. KGaA, Німеччина, зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки (а.с.26).

Відповідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3235, чинного до 27 травня 2022 року, газоаналізатор Alcotest 6810, зав. № ARBL - 0880 виробник Drager Safety AG and Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с.27).

Згідно з тестуванням на алкоголь (до протоколу ДПР 18 № 457816), проведеного за допомогою «Alcotest 6810», останнє калібрування приладу проводилось 27 травня 2021 року, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 11 червня 2021 року.

З огляду на наведене, піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що відсутній акт його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Проте винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2021 серії ДПР 18 № 457816 (а.с.2), тестуванням на алкоголь (до протоколу ДПР 18 № 457816), проведеного за допомогою «Alcotest 6810» (а.с.3), та відеофіксацією з нагрудних камер працівників поліції (а.с.5), яким місцевим судом дана належна правова оцінка, а відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння жодним чином не спростовує наведені докази і сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В апеляційних вимогах ОСОБА_1 вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, чи були у нього ознаки алкогольного сп`яніння, однак такі твердження не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п.6 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 Розділу Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на запитання поліцейського, куди рухався ОСОБА_1 , останній відповів, що додому (а.с.5, час відео: 00:03:38).

На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, у медичному закладі чи відмовитися у присутності двох свідків, ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці (а.с.5, час відео: 00:08:50).

Відповідно до відеозапису події результат тестування на алкоголь, проведеного за допомогою «Alcotest 6810», у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , становив 2,35 ‰ (а.с.5, час відео: 00:10:32).

Жодних вимог чи клопотань про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заявляла.

Таким чином, вказаною відеофіксацією ще раз стверджується той факт, що огляд на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 проводився на місці з використанням спеціального технічного засобу, за згодою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у присутності двох свідків, що повністю спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що його не відсторонили від керування автомобілем, а відпустили їхати далі, апеляційний суд вважає їх голослівними, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

Зокрема, у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав: « Я ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений сьогодні авто керувати не буду» (а.с.2).

Крім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 попереджався поліцейськими про відсторонення її від керування транспортним засобом (а.с.5, час відео: 00:11:31).

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов