ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1535/21 Справа № 203/3284/21 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Юркевич О.Ю. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважений на роботу з митницею ФОП ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 472 Митного кодексу України,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України,-

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника митниці Юркевич О.Ю.

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення та обмежено усним зауваженням. Провадження в справі закрито.

За обставинами встановленими судом першої інстанції, 11.04.2021 в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби з Таджикистану, відповідно до зовнішньоекономічного договору від 01.04.2021 №01- 04-2021 укладеного між JSCo "TAMOKUI ТОJIK" на підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 01.04.2021 № 1, пакувального листа від 01.04.2021, CMR від 02.04.2021 № 00809, вантажним автомобілем р/н АВ74144/А6771 A4 на адресу ФОП ОСОБА_2 було переміщено товар «обладнання для виробництва сигарет, бувших у вжитку, в частково розібраному стані в асортименті», загальною вагою 6 450 кг та вартістю 8 000 доларів США, який у подальшому 12.04.2021 на підставі попередньої митної декларації від 10.04.2021 UA110000/2021/910646 було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби.

Того ж дня, ОСОБА_1 подав до ВМО №1 митного поста «Дніпро» електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за № UA110130/2021/010126 та задекларував у режимі імпорт вказаний вище товар.

13.04.2021 співробітниками митниці у присутності ОСОБА_1 проведено повний митний огляд задекларованих товарів, за результатами якого встановлено, що у вантажному відсіку вищезазначеного транспортного засобу окрім задекларованих товарів знаходяться: шліфувальний станок для очистки клеючого елемента - 1 штука та форматна стрічка жовтого кольору для тютюнового обладнання арт. 3100*22 - 68 штук.

Так, на думку Дніпровської митниці ОСОБА_1 не задекларував у електронній митній декларації № UА110130/2021/010126 за встановленою формою шліфувальний станок для очистки клеючого елемента та 68 штук форматної стрічки жовтого кольору для тютюнового обладнання арт. 3100*22, які підлягали обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Безпосередні предмети правопорушення - шліфувальний станок для очистки клеючого елемента та 68 штук форматної стрічки жовтого кольору для тютюнового обладнання арт. 3100*22 вилучені та зберігаються на складі митниці. Згідно висновку Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень від 09.06.2021 № -0415 вартість 68 штук форматної стрічки становить 13 305,56 грн. Щодо вартості станка у вказаному висновку зазначено, що враховуючи фактичний стан об`єкта експертизи, що імовірно він є непрацездатним та/чи фізично зношеним саморобним станком, відсутність техніко-технологічної документації та маркування, а також з огляду на відсутність цінової інформації щодо пропозицій продажу станків, подібних за конструкцію та станом до представленого до огляду товару, здійснити однозначну ідентифікацію та визначити вартість станка не видається, можливим. Відповідно до довідки відправника від 01.04.2021 вартість вказаного станка становить 200 сомоні, тобто 491,82 грн. (за курсом НБУ на 12.04.2021 року).

В апеляційній скарзі представник Дніпровської митниці Держмитслужби просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 13 797,38грн., з конфіскацією предметів правопорушення вартістю 13 797, 38 грн., та стягнути витрати на зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 2 ЄВРО за добу, починаючи з 14.04.2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд не повно з`ясував всі обставини справи, що призвело до невірних висновків, внаслідок чого вважає, що постанова суду підлягає скасуванню.

Не оспорюючи встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України, правильність правової кваліфікації його дій та доведеність його вини в інкримінованому йому правопорушенні, в апеляції фактично ставиться питання про незгоду з висновком суду щодо закриття провадження і звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, вказуючи на те, що митниця не може примушувати декларанта здійснювати митний огляд заявленого ним до митного оформлення товару. Однак це право, надає декларанту можливість пересвідчитись у правильності кількості заявлених товарних позицій, оскільки саме несе відповідальність відповідно до ч.4 ст. 266 МК України. Проте таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Також в апеляції вказано, що суд при прийняті рішення щодо малозначності, не врахував, що вартість не задекларованих товарів перевищує розмір двох мінімальних заробітних плат, установлених в Україні.

В апеляційній інстанції представник Дніпровської митниці Держмитслужби Юркевич О.Ю., підтримала доводи, і вимоги апеляції та просила її задовольнити,

ОСОБА_1 , заперечував проти задоволення апеляції, прохав залишити постанову судді без змін, зазначав, що вартість не задекларованого товару становить 500 грн., а саме це стрічка яка була вкладена відправником і до іншого станка вона не підходить і в вартість товару також не входила.

Вислухавши сторони, перевіривши доводи апеляції та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Оскільки в апеляції не оскаржуються встановленні судом обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , доведеність його вини та правова кваліфікація його дій за ст. 472 МК України, інша сторона апеляції не надавала, тому зазначені обставини апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, згідно ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень її вини та майнового стану, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні як суду першої інстанції так і в апеляційній інстанції ОСОБА_1 вину свою визнав та просив суворо не карати.

Згідно статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За встановлених обставини, суд першої інстанції об`єктивно дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Суд першої інстанції врахував обставини справи, обстановку вчинення правопорушення, особистість ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, а тому обґрунтовано і законно дійшов висновку відповідно до ст. 22 КУпАП, про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Такий висновок не суперечить і позиції викладеній в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», де зазначено, що суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

З огляду на вищенаведене, відсутні підстави для скасування постанови судді з мотивів наведених в апеляції, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Юркевич О.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.472 Митного кодексу України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко