Єдиний унікальний номер 448/1132/21
Провадження № 3/448/600/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2021 року місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області

у складі головуючої судді Гіряк С.І.

за участі:

секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.

прокурора Шуста Я.Р.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Хоросниця, Мостиського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм-експедитором,

за ч.3 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Обставини адміністративного правопорушення встановлені судом:

26 серпня 2021 року старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) УСР у Львівській області ДСР Національної поліції України Смітюхом Ю.О., складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №622 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Мостиської міської ради Львівської області, будучи згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, будучи притягнутим 09.02.2021 року за правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП протягом року після накладення адміністративного стягнення за несвоєчасно подану декларацію в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

Зокрема, з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що ОСОБА_1 , подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік об 18:45 год. 11.04.2021 року, коли таку відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» необхідно було подати в строк з 00:00 год 01.01.2021 року до 00:00 год 01.04.2021 року.

ІІ. Пояснення учасників справи:

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що не подав своєчасно декларацію особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки, через постійну зайнятість в роботі попросив іншу особу подати декларацію за його цифровим підписом, проте, не проконтролював цього. Зазначив, що вину свою визнає повністю, підтвердив обставини викладені у протоколі №622 від 26.08.2021 р., щиро розкаюється у скоєному та просить суд суворо його не карати.

Прокурор Шуст Я.Р., в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП, оскільки, він будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік. Також, зазначив, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Просив визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції встановленої частини статті. При цьому, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувати фактичні обставини вчиненого.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, застосоване судом законодавство та оцінка суду щодо обставин справи:

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вислухавши думку прокурора Шуста Я.Р., приходжу до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до статті 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Мостиської міської ради Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюються вимоги вказаного антикорупційного Закону.

Відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) Зареєстровано в Міністерстві юстиції України15 липня 2016 р. за № 960/29090, а саме: частина 1 зазначає: «Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Слід зазначити те, що ОСОБА_1 дійсно подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, проте лише 11.04.2021року, тобто невчасно, крім того, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 09.02.2021 року.

Поважність причин, які б слугували несвоєчасному заповненню та поданню декларації, як органом, який склав адміністративний протокол так і судом не встановлено, що в свою чергу презюмує настання для особи негативних наслідків, а саме: адміністративної відповідальності за вчинення діянь пов`язаних з корупцією.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

За пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право, зокрема приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Приписами абзацу 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч.3 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Згідно ч.1 ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У даному випадку, є очевидним та ніким не оспорюваним фактом несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 .

На переконання Суду є очевидним, що ОСОБА_1 допустив відповідне порушення Закону та подав декларацію з пропуском встановленого строку.

Факти вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачене ч.3 ст.172-6 КУпАП є доведеними та підтверджується дослідженими судом належними і допустимим наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення за №622 від 26 серпня 2021 року;

- повідомленням Мостиської міської ради Львівської області від 14.04.2021 року;

- рішенням №1 І-сесії VІІІ-го скликання Мостиської міської ради Львівської області від 20.11.2020 року;

- рішенням №1 ХV-сесії VІІ-го скликання Мостиської міської ради Львівської області від 29.12.2016 року;

- постановою Мостиського районного суду Львівської області від 09.02.2021 року;

- роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- іншими матеріалами справи.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

ІV. Накладення адміністративного стягнення:

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП, - не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до гр. ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції ч.3 ст.172-6 КУпАП з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на один рік.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП до ОСОБА_1 суд не вбачає.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Стосовно застосування такої санкції, як конфіскація доходу чи винагороди, то виходячи із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та матеріалів доданих до нього, взагалі не зазначено про отримання таких доходів чи винагороди особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при несвоєчасному поданні відповідної декларації. В матеріалах справи не міститься жодного доказу який би підтверджував про факт незаконного отримання доходу чи винагороди внаслідок несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .

Оскільки, факт доходу чи винагороди в судовому засіданні не підтвердився, тому на думку суду застосування конфіскації доходу чи винагороди отриманого в наслідок неподання декларації є неможливим.

V. Судові витрати:

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Керуючись ч.3 ст.172-6, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 34, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», Суд

п о с т а н о в и в:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

2.Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на один рік.

3.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

4. Копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

5.Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

6.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

7.Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

8.У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

9.Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

10.У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМУ.

Постанова суду виготовлена та підписана суддею 06.10.2021 року.

Суддя С.І. Гіряк

Постанова набрала законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк