Дата документу 22.09.2021
Справа № 334/6441/21
Провадження № 3/334/2558/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом серії ААБ № 188996 від 19.08.2021 року, 19.08.2021 року о 20-54 годині в м. Запоріжжі на перехресті вул. Таганської та вул. Кияшка, водій автомобіля Ford Fiesta державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вижив негайних заходів для зниження швидкості до зупинки транспортного засобу у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме яму. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, потерпілих не має.

Своїми діями водій ОСОБА_1 згідно з протоколом порушив вимоги п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Адвокат Прядко Д.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не вважає себе винним, з фабулою протоколу не погоджується, оскільки 19.08.2021 року о 20-54 годині керуючи транспортним засобом Ford Fiesta державний номер НОМЕР_2 , правил дорожнього руху не порушував, рухався з безпечною швидкістю. Яма на ділянці дороги з коловим рухом була слабо помітною, ніяким чином не виділена, не огороджена, не позначена тимчасовими знаками, до того ж є дуже глибокою, та широкою, є відсутньою горизонтальна розмітка, внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений фізичної та механічної можливості уникнути потрапляння автомобілем до ями, не мав технічної можливості запобігти даній ДТП, враховуючи дорожнє покриття, оскільки він не міг врахувати такі дорожні умови. Патрульна поліція після прибуття на виклик зробила заміри ями та виявила наступні параметри (глибина ями - 0.2м, ширина 1,3м, довжина 0,9м), що значно перевищує встановлені норми Державного реєстру по безпеці дорожнього руху (ДСТУ 3587-97), у якому встановлено, що на автодорозі глибина ями не повинна перевищувати 4 см. В зв`язку з цим адвокат Прядко Д.В. просить суд закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов`язковим є наявність вини особи у здійсненні адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який складено на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що він порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В той же час, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху ( до яких відносяться водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин) мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Статтею 9 вказаного вище Закону регламентовано, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Як встановлено у судовому засіданні, пошкодження транспортного засобу сталося внаслідок наїзду водієм ОСОБА_1 у яму, тобто через незадовільний стан дорожнього покриття, що підтверджено поясненнями останнього, а також підтверджується схемою ДТП, де зафіксовано розташування ями та її розміри. При цьому, ніякі дорожні знаки, які обмежують швидкість руху, або попереджають водіїв про незадовільний стан дорожнього покриття, встановлені не були. Розмір та глибина ями значно перевищувала допустимі межі.

Згідно вимог ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у даному нормативному документі строкам.

Аналіз діючого законодавства дозволяє зробити висновок про те, що стан автомобільних доріг, за замовчуванням, повинен перебувати у справному стані, а у разі наявності будь-яких відхилень, власник автодороги повинен попередити водія про небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що водій автомобіля Ford Fiesta державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зменшив швидкість для руху, але через темну пору доби, він не зміг об`єктивно оцінити її розміри та глибину, а тому здійснив заїзд у яму, пошкодивши при цьому транспортний засіб.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів та оцінюючи наявні дані щодо механізму виникнення ДТП, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 під час руху по автодорозі у повному обсязі виконав норми Правил дорожнього руху України, а пошкодження його автомобіля сталося через несправний стан покриття проїзної частини та невжиття заходів власником автодороги для її ремонту та попередження водіїв про небезпеку для руху або обмеження швидкості руху.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Козлова Н. Ю.