Справа № 504/2488/21
Номер провадження 3/504/1248/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з в/ч НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зоря Дніпропетровського району Дніпровської області, громадянина України, водія-хіміка технічного відділення групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РТЦК та СП Дніпровської області, ІПН НОМЕР_3 ,

за ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021р. командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №107 за ч.2 ст.172-10 КУпАП відносно ОСОБА_1 , суть якого полягає у наступному.
Військовослужбовець військової служби за контрактом старший матрос ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді водія-хіміка технічного відділення групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , дислокованої за адресою: АДРЕСА_2 , термін військової служби з 2019 року по т.ч.
Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.07.2021 року № 189 встановлено кінцеві терміни вакцинації особового складу Збройних Сил України 25.07.2021 року. На виконання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.07.2021 року № 189, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2021 року №331 було визначено 18.07.2021 року провести вакцинацію особового складу та було розгорнуто пункт вакцинації особового складу військової частини НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 відмовився від вакцинації, про що склав відповідне письмове пояснення.
За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, старший матрос ОСОБА_1 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2021 року № 331, знехтував військовою дисципліною, єдиноначальністю, що могло спричинити розповсюдження інфекційної хвороби Covid-19 та неможливість виконання завдань за призначенням через ризик захворювання або передачі захворювання співслужбовцям, що може спричинити смерть особи.
Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду водія-хіміка технічного відділення групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 , а саме не вакцинувався від інфекційного захворювання Covid-19 , що могло спричинити розповсюдження захворювання на Covid-19 особового складу військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-10 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вину визнає, у зв`язку із чим, керуючись ст.268 КУпАП, суддя вважає можливим справу розглянути в його відсутності.
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, акти закупки, тощо, а також іншими документами.
Відповідно до положень ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 34 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає від втручання в приватне життя (включно з медичною автономією).
Відмова від вакцинації є правом громадянина. Обмеження прав може відбуватись в інтересах держави і суспільства коли такі обмеження пов`язані з особливими обставинами, екстраординарними подіями, що має бути прямо передбачено на рівні законів.
Загальна декларація прав людини в ч.2 ст. 29 визначає, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
На даний час розгорнута державна програма з вакцинації населення України від короновірусної хвороби COVID 19, вакцинація проводиться на фундаменті її добровільності. Держава Україна не прийняла спеціальних законів щодо обов`язкової вакцинації громадян, оскільки це є дискусійним питанням, що торкається основних прав та свобод людини закріплених в Конституції України. Державою створюються умови для заохочення громадян до щеплень, а саме проведення роз`яснювальних інформаційних компаній, надання інформації щодо існуючих вакцин їх клінічних досліджень, їх відповідності критеріям ефективності та безпеки, досвіду вакцинації в інших країнах. Примушування людини до вакцинації у вигляді видачі розпорядчих документів обов`язкового характеру в тому числі наказів - суд вважає протиправним.
Частина 4 ст.15 КУпАП встановлює, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідальність за ч.2 ст.172-10 КУпАП настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується відмовою від виконання вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду, та суспільно-небезпечними наслідками, які настали в результаті цього.
Під наказом, законною вимогою розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або невиконання підлеглим певних дій по службі. Вимога має бути конкретною. Тому, не можна розглядати як не виконання законної вимоги, наказу невиконання військовослужбовцем загальних вимог служби. Законна вимога повинна бути сформована чітко, виразно, з недопущенням подвійного її тлумачення, не перешкоджати виконанню наказу іншого його начальника.
Суд звертає увагу на наказ Міністерства охорони здоров`я України 24 грудня 2020 року №3018, яким затверджено, що вакцинація від коронавірусної хвороби «COVID-19» в Україні є добровільною для усіх груп населення та професійних груп.
Відповідно до положень п.1 ч.1 статті 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, встановлені судом обставини, в своїй сукупності, дають судді змогу зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, що зафіксоване у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення № 107 від 19.07.2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан