Справа № 3/593/446/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2021 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Куропатники Бережанського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, освіта 6 класів, до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП протягом року не притягувався, -

за ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 516305 від 29.06.2021 року, складеного Ст. ДОП ВП №1 м. Бережани Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області к-н поліції Миськівом Василем Борисовичем, «08.06.2021 року біля 12:00 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи по місцю проживання свого брата ОСОБА_2 , 1962 р.н., АДРЕСА_1 вчинив відносно нього домашнє насильство фізичного та психологічного характеру».

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 08.06.2021 року жодного домашнього насильства не вчиняв.

Ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ч. 2 ст. 1732 КУпАП встановлено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , постанови про закриття кримінального провадження від 24 червня 2021 року, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2021 року вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи з системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ч.2 ст. 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що 08.06.2021 року мала місце подія яка підпадає під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1732 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: