Справа №: 307/1691/21
Провадження № 3/307/867/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ААБ № 235426 вбачається, що 20.05.2021 року, о 01.10 год., ОСОБА_1 в смт. Тересва, по вулиці Борканюка, керував квадроциклом марки «SPEED GEAR FORCE 500», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що алкоголю не вживав, а тест «Драггер» показав результат в 0.62 % проміле, через ліки «Трикардин Серцеві каплі», які він приймає. Зазначив, що вживання вказних ліків згідно інструкції не сумісне з вживанням алкогольних напоїв.

Захисник особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тересв`янській лікарні де йому й призначили для лікування вказаний лікарський засіб. Додатково зазначив, що працівники поліції не відсторонили від керування водія ОСОБА_1 та не вилучали в нього водійського посвідчення. На підтвердження зазначених обставин надав відповідь лікаря ОСОБА_3 відповідно до якої, вбачається що 19.05.2021 року ОСОБА_1 призначено лікування краплі Трикардин. Також надав інструкцію для медичного застосування лікарського засобу «Трикардин серцеві каплі» та копію сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, копію сертифікату калібрування алкотестера, та копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, надані йому Тячівським РВП ГУНП в відповідь на адвокатський запит. Вважає, що апарат «Драгер» яким здійснювалося освідчення на стан алкогольного сп`яніння міг бути в невідповідному стані, в зв`язку з приміткою на сертифікаті калібрування алкотестера, - "Даний сертифікат має інформаційний характер, свідчить про проведення технічного обслуговування алкотестера і не є свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки".

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 ч. ч. 1-2 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина ( умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Під час розгляду справи, встановлено, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, ступінь якого, згідно проведеного на місці події тестування за допомогою вимірювального засобу "Драгер" складав 0,62 проміле (а.с. 2).

Разом з цим встановлено, що в день 19.05.2021 р. ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виданою Тересв`янською амбулаторією загальної практики сімейної медицини №113 від 22.07.2021 року (а.с.29). Зі змісту вказаної довідки вбачається, що факт звернення ОСОБА_1 до сімейного лікаря підтверджується відповідним записом в амбулаторній карті №000128, а також те, що ОСОБА_1 було призначено лікування: краплі Трикардин по 20 крапель три рази на день.

З інструкції для медичного застосування лікарського засобу Трикардин серцеві краплі, вбачається, що до складу вказаного лікарського засобу входить зокрема екстрагент етанол. Разом з цим зі змісту вказної інструкції не вбачається, прямого обмеження керування автотранспортом або іншими механізмами після вживання цього лікарського засобу. Відтак твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що показники стану алкогольного сп`яніння у нього були виявлені в результаті вживання лікарського засобу, а не алкогольних напоїв, заслуговують на увагу. Таким чином ОСОБА_1 вживаючи вказаний лікарський засіб за призначенням лікаря, не міг та не повинен був передбачати можливість настання наслідків своєї дії.

Разом з цим, беру до уваги, ті обставини, що ОСОБА_1 беззаперечно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом працівниками поліції, який згідно переглянутого під час розгляду справи відеозапису, залишено на місці події, що також викликає сумнів щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний сумнів суд оцінює на користь особи , відносно якої складено протокол про адмінстартвине правопорушення.

Разом з цим доводи захисника Кустрьо М.М. стосовно невідповідності приладу «Драггер» не заслуговують на увагу, так як долучене ним Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки містить відомості про відповідність засобу вимірювальної техніки.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені докази у своїй сукупності не дають суду підстав дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, факт вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник