БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/816/21
Провадження № 3/730/337/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , заміжньої, пенсіонерки, працюючої директором Хорошеозерського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів ім. Героїв Крут, за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , працюючи директором Хорошеозерського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів імені Героїв Крут Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 09 вересня 2021 року з 11-30 год. по 17-20 год. порушила вимоги п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), а саме: 1/алгоритм дій на випадок надзвичайної ситуації, пов`язаної з реєстрацією випадків захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) серед здобувачів освіти та працівників закладу освіти на момент обстеження відсутній, що є порушенням абзацу 5 пункту 2 Протиепідемічних заходів у закладах освіти на період карантину у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 06.09.2021р. №10; 2/відсутні поліетиленові пакети на контейнерах для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, паперових серветок; не здійснюється утилізація засобів індивідуального захисту, паперових серветок згідно укладених угод на вивіз твердих побутових відходів (угода на момент обстеження не надана), що є порушенням абзацу 2 пункту 5, абзацу 2 пункту 31 Протиепідемічних заходів; 3/відсутні графік, за яким відбувається допуск здобувачів освіти до закладу та маршрути руху здобувачів освіти, розроблені та затверджені керівником закладу, що є порушенням абзацу 1 пункту 6 Протиепідемічних заходів; 4/при організації харчування не забезпечено відстань між столами не менше 1,5м, що є порушенням пункту 25 Протиепідемічних заходів, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе у вчиненні зазначеного правопорушення визнала повністю, розкаялась в скоєному, повідомила про усунення виявлених під час проведення санітарно-епідеміологічного обстеження школи порушень й просила по можливості не застосовувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого є неспіврозмірним з її заробітком, обмежившись на перший раз усним зауваженням.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ч.1 ст.44-3 КУпАП адміністративна відповідальність, зокрема й посадових осіб, настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановленим нормативними (законодавчими, локальними) актами.

Згідно зі ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

На виконання вказаної постанови Уряду постановою Головного державного санітарного лікаря України №10 від 06.09.2021р. було затверджено «Протиепідемічні заходи у закладах освіти на період карантину у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідальність за організацію та виконання яких покладено на керівника закладу освіти.

Винуватість ОСОБА_1 в скоєнні вищевказаного порушення вимог законодавства щодо карантину людей, крім власного зізнання в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи: актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, відеозаписом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2021р., зміст яких притягувана не заперечувала та які у відповідності до ст.251 КУпАП є належними й допустимими доказами по справі.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, допущене ОСОБА_1 порушення вимог законодавства в галузі санітарно-епідеміологічного здоров`я населення, хоча й пов`язане зі встановленими карантинними обмеженнями щодо поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), але вчинене вперше й після спливу незначного проміжку часу (3 дні) з моменту затвердження Головним державним санітарним лікарем України «Протиепідемічних заходів у закладах освіти на період карантину у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розкаялась в скоєному, усунула виявлені порушення, отримує заробітну плату, яка в порівнянні з розміром встановленого ч.1 ст.44-3 КУпАП для посадових осіб адміністративного стягнення не можна розцінювати дотриманням державою принципу пропорційності як одного з елементів верховенства права. Адже, принцип пропорційності - це загальноправовий, універсальний принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення; заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Приписами ст.23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З огляду на вищевказані положення КУпАП та відсутність законодавчих механізмів щодо можливості призначення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено законом (як це врегульовано ст.69 КК України), суд за наявності підстав повинен розглядати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП.

Чинне законодавство не містить переліку таких правопорушень або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини; можна вважати, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. Водночас, це є правом, а не обов`язком суду, і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Так, положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Перешкоди для застосування приписів ст.22 КУпАП до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП, відсутні.

Тому, за вищевказаних встановлених обставин справи, суд находить малозначним, вчинене ОСОБА_1 правопорушення, і вважає за можливе звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Оскільки провадження у даній адміністративній справі закривається й адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з неї не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 22, 23, 33, 40-1, 44-3, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець