Справа № 366/1791/21
Провадження №3/366/1355/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И Л А

13.07.2021 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

29.06.2021 року о 01 годині 40 хвилин в с.Жерева по вул.Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода) від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на службову відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. Такі дані відображено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180103.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Останнім на адресу суду було подано письмові пояснення, відповідно до яких він просив провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому стверджував, що він не був водієм, а тому підстав для проходження ним огляду не було. Працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та доказів керування ним, як водієм, у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступних висновків.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП. За нормами частин 2,3 цієї статті: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Норми статті статті 266 КУпАП є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

П.6 Розділу І Інструкції передбачено, що Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП інспектором Іваненком В.В. до протоколу про адміністративне правопорушення додано оптичний диск з відеозаписами «Х300000__3618.МР4», «Х300000__3619.МР4» які були досліджені в судовому засіданні.

З відеозапису, під назвою «Х300000__3618.МР4», вбачається, що службовий автомобіль поліції слідував, в темну пору доби за автомобілем, який був на далекій відстані, марку та номерні знаки авто не можливо розпізнати, при цьому, працівники поліції під час руху побачили автомобіль, який стояв на узбіччі дороги, двигун автомобіля не працював, біля автомобіля було 4 особи, 2 хлопці та 2 дівчини, за кермом автомобіля нікого не було. Поліцейський запитав у цих осіб хто водій, на що вони відповіли що хто водій не знають, так як зупинили даний транспортний засіб як «попутку», щоб доїхати додому до с.Розважів, водій вийшов та пішов у невідомому напрямку,з його слів справити природні потреби. На цьому відеозапис закінчується.

З відеозапису, під назвою «Х300000__3619.МР4» вбачається що працівники поліції підійшли до одного з хлопців, які були біля автомобіля, який представився ОСОБА_1 та почали стверджувати що саме він водій. В свою чергу, ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль належить йому, однак він попросив свого знайомого ОСОБА_4 сісти за кермо, щоб той довіз його до с.Розважів додому. ОСОБА_4 зупинив автомобіль та пішов справляти власні потреби в кущі. Він запропонував працівникам поліції зателефонувати до ОСОБА_4 та зясувати де він, оскільки він разом з ним ходив справляти потреби в кущі, він повернувся, а ОСОБА_4 - ні. Один з працівників поліції повідомив, що викликає евакуатор, щоб забрали автомобіль, а відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, бо ніби він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 почав наголошувати неодноразово працівникам поліції, що він не керував авто, водієм не був, при цьому вказав, що всі хто в автомобілі були є свідками цього, та просив їх допитати. Працівник поліції проігнорував прохання допитати свідків та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, однак повідомив, що він не зобов`язаний проходити такий огляд, оскільки він пасажир, а не водій. ОСОБА_1 покликав інших осіб, які були присутні в авто, та з`ясував у них хто водій, один із свідків вказав « ОСОБА_4 ». Працівники поліції знову з`ясували чи буде проходити ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, той відповів «огляд буду проходити, але я не водій», працівники поліції дістали зі службового автомобіля прилад для проходження огляду та поклали його на капот службового автомобіля. На цьому відеозапис закінчується.

З відеозапису під назвою «Х300000__3621.МР4» вбачається що працівники поліції повторно з`ясовують у ОСОБА_1 чи буде він проходити огля на стан сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер», на що останній неодноразово повідомляв, що він не водій, від огляду не відмовляється і не ухиляється, однак не розуміє чому він повинен проходити огляд, якщо він не керував транспортним засобом, при цьому одним з працівників поліції було сказано «ви ухиляєтесь від проходження огляду, ми складаємо протокол», на цьому відеозапис закінчується.

Ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за, в тому числі, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з відеозапису «Х300000__3618.МР4», коли до автомобіля марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 підїхали працівники поліції, автомобіль стояв, не рухався. Біля автомобіля були невідомі особи, 2 хлопці та 2 дівчини, серед яких ОСОБА_1 не було. Він підійшов пізніше. Докази (пояснення свідків, відеофіксація, інші докази) того, що ОСОБА_1 керував (здійснював функції водія) транспортним засобом марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ніби порушення ним п.2.5 ПДР України, по факту відмови ним, як особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, як єдині докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні (більше до протоколу про адміністративне правопорушення нічого не додано) відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, навпаки, останній погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, при цьому стверджував, що він не був водієм.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачено за, в тому числі, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не ухилення від його проходження.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Верховний суд України у своїй постанові від 08 липня 2020 року у справі справа №463/1352/16-а вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 130, 251, 283-286, 247 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року

П О С Т А Н О В И Л А

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.П.Слободян