КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/246/2021
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Алексійчука О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука О.М. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суддіПечерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 36 КУпАП суддя наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цією ж постановою, стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривні 40 копійок на користь держави.

Як встановлено постановою судді, 23 липня 2020 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві на Бессарабській площі, 1-3, всупереч вимогам 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Сеат» д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), який стояв припаркований попереду, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 23 липня 2020 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві на Бессарабській площі, керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , після вчинення ДТП, всупереч вимогам п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь. Після цього, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Алексійчук О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2020 року у справі №757/35302/20-п та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2020 у справі про адміністративне правопорушення № 757/35302/20-п про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та винести нове рішення, яким провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2020 року, не була вручена на протязі трьох днів або надіслана поштою ні ОСОБА_1 , ні його адвокату, а лише 12.10.2020 року отримана ОСОБА_1 нарочно в суді. А тому, адвокат вважає, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції слід рахувати з часу фактичного її отримання.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що оскаржувана постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи, так як винесена формально та судом не надана оцінка відсутності належних доказів по справі, що вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, а також суддею, упереджено, всупереч вимогам КУпАП не було вжито заходів для повного та всебічного розгляду справи по суті.

Крім того, на думку апелянта, відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний був з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та чи має бути притягнутий до відповідальності.

Зокрема, апелянт вказує, що 23.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 були незаконно складені два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а місцевий суд всупереч положень ст. 280 КУпАП не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , 23.07.2020 року ввечері, разом з товаришем приїхав на своєму автомобілі «Шкода», в заклад відпочинку. Під час паркування, з дотриманням правил дорожнього руху, припаркував свій автомобіль, не заважаючи іншим учасникам дорожнього руху. Відстань між автомобілем ОСОБА_1 та сусіднім автомобілем «Сеат», була дотримана. Будь-яких механічних пошкоджень іншим автомобілям завдано не було. Після паркування в нього виник конфлікт з водієм автомобіля «Сеат», на ґрунті не дотримання інтервалу між припаркованими автомобілями. Після розмови, ОСОБА_1 пішов до ресторану, де вживав алкоголь.

Разом з тим, зазначає, апелянт, що через 30 хв. ОСОБА_1 вийшов із закладу та побачив, що біля його автомобіля, стоїть екіпаж патрульних, на запитання, що трапилось, останні повідомили про ДТП з вини водія ОСОБА_1 ..

Враховуючи ці та інші обставини, наведені в апеляційній скарзі, апелянт вважає, що Печерський районний суд м. Києва підійшов абсолютно формально до вивчення матеріалів справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, у тому числі характеру та ступеню механічних пошкоджень транспортних засобів у результаті ДТП, а також законність складеного протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в момент керування автомобілем, чи вже під час відпочинку, залишився не встановленим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Алексійчука О.М., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; пояснення допитаного за клопотанням захисника свідка ОСОБА_3 ; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука О.М., а також їх поясненнях в суді апеляційної інстанції щодо причин пропуску строку на подання скарги,суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, як вбачається з оскаржуваної постанови, своє рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя обґрунтувала тим, що обставини вчинення ОСОБА_1 даних правопорушень знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі фактичних даних: протоколів про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; показань свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні; схеми ДТП, в якій зафіксовані механічні пошкодження автомобіля СЕАТ; відеозаписом подій; іншими матеріалами справи.

Разом з тим, незважаючи на висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Між тим, незважаючи на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137550 від 23 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, письмові пояснення власника автомобіля «Сеат Leon» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Skodа Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 під час паркування в`їхав у задній бампер його автомобіля, спричинивши механічні пошкодження, а також показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 про те, що він особисто бачив дотик між автомобілями Шкода та Сеат, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який категорично заперечував, як під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, не тільки свою причетність до ДТП, а й сам факт події цієї пригоди, відсутні будь-які об`єктивні дані, які б дозволили зробити висновок про те, що дорожньо-транспортна пригода, за обставин, наведених у протоколі, дійсно мала місце.

Зокрема, як відображено на схемі місця ДТП, яка сталася 23 липня 2020 року о 21 год. 00 хв. на Бесарабській площі, 1-3, на автомобілі «Skodа Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не було виявлено будь-яких механічних пошкоджень, у тому числі на передньому бампері, які б могли свідчити про його причетність до ДТП та пошкодження автомобіля «Сеат Leon» д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_2 .

Крім того, розташування транспортних засобів на місці пригоди, яке відображене на схемі ДТП та яке підтвердив своїм підписом ОСОБА_2 , не узгоджується як з характером та локалізацією механічних пошкоджень, які були виявлені на автомобілі «Сеат Leon» д.н.з. НОМЕР_2 , так і з механізмом самої пригоди, який описаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більш того, навіть якщо припустити, що подія ДТП дійсно мала місце і водій ОСОБА_1 був причетний до цієї пригоди, порушення останнім вимог п. 13.1 ПДР України, в даному випадку не могло бути причиною ДТП, оскільки під дотриманням безпечної дистанції, про яку йде мова у вказаному пункті, з урахуванням змісту відповідного терміну, що наведений у п. 1.10 Правил, слід розуміти відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Враховуючи той факт що автомобіль «Сеат Leon» д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП не рухався, оскільки був припаркований, що підтвердив у своїх поясненнях його власник ОСОБА_2 , порушення вимог п. 13.1 ПДР України не могло бути причиною ДТП, оскільки були відсутні об`єктивні обставини, за яких це порушення взагалі могло мати місце.

Що ж стосується пояснень в суді першої інстанції свідка ОСОБА_4 , то вони, як самостійно, так і в сукупності з іншими, наявними у справі доказами, не можуть служити беззаперечним підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки згідно протоколу серії ДПР18 № 187550, даних про наявність свідків - очевидців ДТП, вказаний протокол не містить, письмові пояснення свідків ДТП, у тому числі ОСОБА_4 , до матеріалів справи не долучались, а та обставина, що ОСОБА_4 був присутнім у якості свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не може служити підтвердженням того, що вказаний свідок дійсно був очевидцем ДТП.

Приймаючи до уваги наведені обставини, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком судді про доведеність вини ОСОБА_1 та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зважаючи на те, що, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Виходячи з того, що, за висновком суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого об'єктивного підтвердження через відсутність належних та допустимих доказів, притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП також не може бути визнане обґрунтованим, з огляду на таке.

Як прямо передбачено диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Оскільки під час апеляційного розгляду, судом апеляційної інстанції не була встановлена причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 липня 2020 року о 21 год. 00 хв., як і сама подія цієї пригоди, сам по собі факт вживання останнім алкоголю після цієї події не може служити підставою для адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки для цього відсутні передбачені законом підстави, а саме: доведений факт його причетності до дорожньо-транспортної пригоди; факт зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137549 від 23 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, цей протокол було складено о 22 год. 00 хв., за 30 хвилин до того, як було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 цього Кодексу, що дає підстави стверджувати про те, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, всупереч вимогам закону, було складено ще до того, як були встановлені обставини самої ДТП та причетності до неї ОСОБА_1 .

Крім того, без будь-яких на то законних підстав, до вказаного протоколу, крім порушень п. 2.10. «є» ПДР України, було внесено порушення п. 2.5 цих Правил, незважаючи на те, що диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП, не передбачена відповідальність за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які були отримані у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука О.М. підлягає задоволенню, а постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Алексійчуку О.М. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука О.М. задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Константінова К.Е.