Справа № 557/1269/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 124, ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2021 року до Гощанського районного суду Рівненської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 124 та ст.130 КУпАП.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 093547, серії ДПР18 № 093546 від 20.07.2021 року:

20 липня 2021 року о 15 год.25 хв. в с. Симонів по вул. Шкільна водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, допустив наїзд на металевий паркан . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 Б, 12.1 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Також, 20 липня 2021 року о 19 год. 35 хв. в с. Симонів по вул. Шкільна водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 та вжив після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася о 19:35 годин 20.07.2021 в АДРЕСА_2 за його участю, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 26 від 20.07.2021. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.10є Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП

Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2021 року справи за вказаними адміністративними правопорушеннями об`єднані в одне провадження, справі присвоєно № 557/1269/21.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначив, що відшкодував власнику паркану, який постраждав при ДТП, збитки у розмірі 8000 грн, надав суду копію розписки від 31.08.2021, згідно якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 8000 грн, претензій до останнього не має.

Разом з тим, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав, зазначив, що відразу після ДТП сказав працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки побоювався самосуду від людей, які почали збиратися на місці пригоди. Подав суду заяву, у якій визнав, що вживав алкогольні напої перед скоєнням ДТП, в чому щиро кається.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Андріюк С.М. подав клопотання про застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній добровільно відшкодував потерпілому збитки, заподіяні дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засідання захисник Андріюк С.М. підтримав заяву свого підзахисного, просив закрити провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, або повернути протокол для належного оформлення, на вибір суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, повністю підтверджується поясненнями самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093547 від 20.07.2021, інформацією про реєстрацію події від 20.07.2021, схемою місця ДТП від 20.07.2021 та фототаблицею до неї, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.07.2021.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, дослідженому судом, ОСОБА_1 заявляє працівникам поліції, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме невірно зазначена частина ст. 130 КУпАП, оскільки ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а сам ОСОБА_1 вказує, що він вживав алкогольні напої вже після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, а саме 0,7 літра горілки.

Однак, як вбачається з письмової заяви ОСОБА_5 , алкогольні напої він вживав ще до моменту скоєння ДТП. Доказів, що водій ОСОБА_5 вживав після вчинення ним ДТП алкоголь, крім заяви, зробленої самим ОСОБА_1 на місці ДТП, матеріали справи не містять, і їх не здобуто під час розгляду справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 на вимогу працівника поліції пройшов медичний огляд на визначення стану сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, ОСОБА_5 керував автомобілем будучи у нетверезому стані, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перекваліфікувавши його дії з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім особистого визнання вини самим порушником, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093546, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 26 від 20.07.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.07.2021, направленням на огляд водія транспортного засобу від 20.07.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 20.07.2021, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Отже, суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують стягнення.

Призначаючи стягнення за ст. 124 КУпАП суддя враховує, що внаслідок вчинення дорожньо-транспотної пригоди, яка скоєна ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, автомобіль пробив паркан і в`їхав до присадибної земельної ділянки, тобто, двору, що могло спричинити тяжкі наслідки, якби там у той момент перебували люди. Тому суд вважає, що належною мірою адміністративного стягнення буде позбавлення ОСОБА_5 права керування транспортними засобами.

При визначенні виду адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП враховується, що такий безальтернативний вид покарання, як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами, забезпечать належний вплив на подальшу поведінку особи та недопущення в подальшому вчинення подібних правопорушень.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст.36, ст.40-1, ст.124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Перекваліфікувати діяння ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточну міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі частини другої статті 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути подвійний розмір штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. на рахунок № UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П.В.Тишкун