П О С Т А Н О В А

іменем України

"01" жовтня 2021 р. Справа153/1292/21

Провадження3/153/724/21-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Ямпіль» Могилів-Подільського прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №157136, 31 липня 2021 року о 15 год. 10 хв. на напрямку Іванков-Єгоровка в районі прикордонного знаку №0176 на відстані 250 метрів від лінії державного кордону України, прикордонним нарядом «Група реагування» було виявлено групу осіб: громадянина України ОСОБА_2 та громадянина України ОСОБА_1 , які вчинили злісну непокору законній вимозі військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, а саме під час складання процесуальних документів відмовлялись надавати документи, що посвідчують особу, відмовлялися пройти до відділення для складання процесуальних документів, чим порушив вимоги ст.20 Закону України « Про Державний державну прикордонну службу України» тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Снітко В.А. діючи на підставі ордеру серії ВН №168960 в судовому засіданні просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону вчинені групою осіб. Як убачається з письмових матеріалів справи, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП обґрунтовано на підставі рапортів працівників прикордонної служби, тобто фактично на поясненнях зацікавлених осіб, які є працівниками прикордонної служби .

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, щодо вчинення ОСОБА_1 з групою осіб злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.185-10 КУпАП ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

З показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що під час несення служби їм надійшло повідомлення від прикордонників Р.Молдова проте, що з сторони України дві особи здійснюють спробу незаконно перетнути державний кордон. Виїздом на місце в районі прикордонного знака №0176 на відстані 250 метрів від лінії державного кордону України, ним в складі прикордонного наряду «Група реагування» було виявлено групу осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які знаходилися в річці Дністер по пояс. На вимогу надати документи, які посвідчують особу, ОСОБА_1 надав паспорт, однак перешкоджав встановити його анкетні дані та зафіксувати їх. Виривав паспорт з рук працівника прикордонної, на вимогу пройти до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо незаконного перетину державного кордону не реагував, чинив опір.

З показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом встановлено, що вони є працівниками прикордонної служби та під час виїзду в складі «Групи реагування» на перевірку інформації, яка надійшла від прикордонних представників Республіки Молдова, ними було виявлено двох осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які знаходилися на березі р.Дністер неподалік прикордонного знаку №0177 та здійснили незаконний перетин лінії державного кордону України. На вимогу надати документи, які посвідчують особу, ОСОБА_1 надав паспорт, однак перешкоджав встановити його анкетні дані та зафіксувати їх. Виривав паспорт з рук працівника прикордонної, на вимогу пройти до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо незаконного перетину державного кордону не реагував, чинив опір.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовилась від дачі показів стосовно свого співмешканця.

З показів ОСОБА_7 встановлено, що 31 липня 2021 року після обіду на березі річки Дністер в межах с.Іванків Могилів-Подільського району Вінницької області виникла суперечка між ОСОБА_1 та прикордонниками. ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори прикордонникам,

погоджувався пройти до службового автомобіля, показав паспорт.

З показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що 31 липня 2021 року після обіду на березі річки Дністер в межах с.Іванків Могилів-Подільського району Вінницької області виникла суперечка між ОСОБА_1 та прикордонниками. На вимоги прикордонників показав паспорт, не хотів одягати кайданки, однак не відмовлявся сісти до службового автомобіля.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №157136 від 31 липня 2021 року, рапорти, письмові пояснення, відеозапис, протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №157137, суд встановив, що від прикордонного представника Р.Молдови, надійшло повідомлення про те, що зі сторони України дві особи здійснюють спробу незаконно перетнути державний кордон.

З відеозапису встановлено, що на вимогу працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_1 надав паспорт, однак не надав змоги встановити його анкетні дані та почав забирати документ. На вимогу працівника Державної прикордонної служби України пройти до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо незаконного перетину державного кордону, ОСОБА_1 не реагував та чинив супротив.

Санкцією ст.185-10 КУпАП, передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Санкцією ч.2 ст.185-10 КУпАП, передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Заслухавши покази свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків. Разом з цим, в ході розгляду справи не знайшов підтвердження факт вчинення правопорушення групою осіб.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З урахуванням вищевикладеного, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП. А тому, провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.2 ст. 185-10, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ М.М. ДЗЕРИН