ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк П.Л., за участю секретаря Даниленко А.О., прокурора Пономаренка А.Є., особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , захисника Шульжука Т.Р., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в.о. ректора Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки ректора Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог пунктів 7 частини 1 статті 46 даного Закону, 29.03.2021 о 15:11, подав завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 281 704,29 грн. до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (виправленої), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).

Так, ОСОБА_1 , являючись громадянином Російської Федерації, та маючи паспорт громадянина Російської Федерації, а також індивідуальний податковий номер у електронному реєстрі Федеральної податкової служби Російської Федерації, а також страховий номер індивідуального особового рахунку в електронних послугах та сервісах Пенсійного фонду Російської Федерації, з 01.01.2020 по 31.12.2020 отримав пенсійну виплату (за віком) у загальному розмірі, що становить 757 142,40 рос. рубля, що дорівнює 281 704,29 грн. (за валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленого на дату одержання доходів, станом на кінець кожного звітного місяця 2020 року.), про що не зазначив у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (виправленої).

Крім того, згідно протоколу, ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 46 даного Закону, 29.03.2021 о 15:11, подав до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (виправленої), завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 41 751,92 грн., шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Так, як зазначено у протоколі, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 вказав недостовірні відомості про вартість на дату набуття у власність членом сім`ї (дружиною) квартири (реєстраційний номер 26164188), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , обравши позначку «Не застосовується», при цьому, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно загальна вартість вказаної квартири становить 28 086,15 гривні. Також, як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 аналогічним чином не зазначив відомостей про квартиру (реєстраційний номер 5520685) загальною площею 45,2 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить члену сім`ї (дружині) на праві власності, зокрема про загальну вартість нерухомого майна - 13 665,77 грн., згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, пояснивши при цьому, що перебуваючи на території анексованого Криму з 2014 року, він за дорученням Кабінету Міністрів України, займався переміщенням Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського на підконтрольну Україні територію - до м. Києва. Цей процес ускладнювався різними обставинами, які були викликані неможливістю використання на території анексованої АРК документів щодо його українського громадянства, у зв`язку з чим він був змушений оформити громадянство Російської Федерації, при цьому через досягнення ним пенсійного віку йому також було оформлено пенсію у Російській Федерації. Після того, як Таврійський національний університет ім. В.І. Вернадського було переміщено на підконтрольну Україні територію, він звернувся до Пенсійного фонду Російської Федерації для отримання особової справи на руки, на що йому було відмовлено. До органів Пенсійного фонду України із заявою про витребування пенсійної справи з Пенсійного фонду Російської Федерації він звернувся у листопаді 2021 року. Крім того, як пояснив в суді ОСОБА_1 , 16 жовтня 2019 року ним було видано довіреність ОСОБА_2 - рідній сестрі дружини, яка постійно проживає на території АР Крим, та ОСОБА_3 - дружині, яка періодично їздить до АР Криму, у зв`язку з сімейними обставинами, відповідно до якої ним надано право представляти його інтереси у відповідних установах, в тому числі в органах Пенсійного фонду Російської Федерації. Оскільки пенсійні кошти нараховувались йому на розрахунковий рахунок Російського національного комерційного банку та на нього оформлена банківська картка цього банку для зняття готівки, він залишив її (картку) відповідним особам для розпорядження пенсійним рахунком, та, зокрема, отримання пенсійних коштів, при цьому про стан нарахування пенсійних коштів, їх розмір, йому нічого не відомо, і такі кошти особисто він не отримував. Що ж стосується відомостей про нерухомість, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що на момент від`їзду з АР Крим, всі правовстановлюючі документи були залишені там, а отже у нього не було можливості з`ясувати відповідну вартість нерухомого майна, а саме двох квартир, при цьому інші відомі відомості, окрім вартості, він зазначив та не мав умислу приховувати або недостовірним чином викладати наведену інформацію.

Під час судового розгляду справи прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 612-К від 27.11.2015 ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки ректора Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського з 19.11.2015 до обрання ректора в установленому порядку.

Університет відповідно до Указу Президента України від 22.10.2001 № 1002 «Питання Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського» є самоврядним (автономним) державним вищим навчальним закладом (п. 1), а також є юридичною особою публічного права (п. 3).

При цьому, відповідно до Розділу 10 «Ректор Університету» Статуту безпосереднє управління діяльністю Університету здійснює ректор, виконуючи обов`язки ректора, наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, 23.03.2021, а 29.03.2021 подав виправлену відповідну декларацію.

Згідно ст. 46 Закону, у декларації зазначаються відомості, зокрема, про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право (такі відомості включають в тому числі і вартість майна на дату набуття його у власність), а також відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи (такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір).

Відповідно до результатів проведеної перевірки службовою особою Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 у розділі 3 декларації «Об`єкти нерухомості» зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 41 751,92 грн., чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, а саме про вартість на дату набуття у власність членом сім`ї (дружиною) квартири (реєстраційний номер 26164188), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , квартири реєстраційний номер (5520685), розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , обравши позначку «Не застосовується» замість зазначення їх вартості на момент набуття права власності - 28 086,15 грн та 13 665,77 грн. відповідно.

Крім того, згідно матеріалів даної перевірки ОСОБА_1 в розділі 11 декларації «Доходи, у тому числі подарунки», зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 281 704,29 грн., чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону, а саме не зазначив відомостей про нарахування пенсії у сумі 757 142,40 рос. рубля, що дорівнює 281 704,29 грн.

При цьому суд, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 в частині неможливості зазначити відомості про вартість об`єктів нерухомості, станом на момент набуття права власності, через відсутність у нього правовстановлюючих документів, сумнівно ставиться до доводів уповноваженої особи на складання протоколу, а також доводів прокурора в судовому засіданні в цій частині, оскільки суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачає прямий умисел на подання завідомо недостовірних відомостей.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не володів такими відомостями (щодо вартості об`єктів нерухомості, зазначених у декларації), а відтак відсутність згаданих відомостей у декларації, на переконання суду, є допустимою, у зв`язку з чим суд виключає з протоколу посилання на порушення ОСОБА_1 антикорупційного законодавства в частині внесення у щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (виправленої), завідомо недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на загальну суму 41 751,92 грн.

Що ж стосується подання недостовірних відомостей щодо нарахування пенсійних виплат, то, на переконання суду, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та суб`єктом декларування, маючи зобов`язання зазначати у такій декларації лише достовірні відомості, в розділі 11 декларації «Доходи, у тому числі подарунки» зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 281 704,29 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема дослідженими в суді доказами, в тому числі даними, що містяться у листі Служби безпеки України №5/1/1-7192 від 01.07.21 з доданими до нього матеріалами (т. 1, а.с. 42-51), а також поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначив, що йому було відомо про нарахування пенсійних виплат як таких, у зв`язку з чим ним було передано для користування пенсійну банківську картку іншим особам.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особа правопорушника, її відношення до скоєного та майновий стан останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 172-6, ст. 221, 279-280, 283-285 КУпАП, ст. 45, 46 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Суддя П.Л. Слободянюк