05.10.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/579/21
Провадження № 3/533/204/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кременчук, Полтавська область, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року притягувалася 21 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

05 травня 2021 року о 23 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 по вулиці Федорощанській у селі Оленівка, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, керувала автомобілем марки ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водійка ОСОБА_1 відмовилася у присутності свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні власну вину не визнала, пояснила, що дійсно перебувала у стані алкогольного сп`яніння, але не керувала транспортним засобом. Від огляду на стан сп`яніння відмовилася саме з цих підстав. Зазначила, що саме вона викликала поліцію, бо хотіла забрати машину у ОСОБА_2 . Після уточнюючого питання судді, щодо наміру забрати автомобіль, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пояснила, що хотіла забрати тільки ключі від транспортного засобу (надалі по тексту постанови ТЗ), а не сам ТЗ. Пояснила також, що ТЗ належить її чоловікові, а у неї немає навіть посвідчення водія.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя встановила таке.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 064994 від 06 травня 2021 року, у якому містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 погодилася з протоколом;

2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння;

3) письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 6, 9), свідка ОСОБА_2 (а.с. 7, 10), ОСОБА_4 (а.с. 5) та ОСОБА_5 (а.с. 8), якими підтверджується як факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та у медичному закладі. Наведеними письмовими поясненнями (а.с. 5-10) спростовуються доводи ОСОБА_1 про не встановлення факту керування нею транспортним засобом.

4) довідкою про те, що громадянка ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності;

5) постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року про те, що громадянка ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відносно неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

6) відеозаписом фіксації вчиненого адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 не погодилася пройти тест за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у лікарні, стверджуючи, що не керувала ТЗ.

З відеозапису правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вину свою не визнала, пояснила, що не керувала автомобілем. Разом з тим, з відеозапису також вбачається, що особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, а поясненнями свідків підтверджується факт керування автомобілем. Достатніх та належних доказів на спростування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 судді не надала, а її власну версію події суддя не вважає переконливою, оскільки ОСОБА_1 плуталася у своїх свідченнях, змінюючи свої пояснення та, не могла надати відповідь на певні питання судді, посилаючись на те, що не все пам`ятає.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки остання повторно протягом року вчинила порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , яка повторно протягом року вчинила правопорушення та висновків для себе після притягнення її до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не зробила, суддя дійшла висновку про призначення особі адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 064994 від 06 травня 2021 року вбачається, що автомобіль ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , тому до ОСОБА_1 не застосовується оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб їй не належить.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки наданої Сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно бази даних ІТС ІПНП НАІС посвідчення водія не отримувала.

Оскільки ОСОБА_1 не має посвідчення водія, вона не є водієм у розумінні положень Правил дорожнього руху, тому позбавлення права керування транспортним засобом до особи не застосовується.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 34 000,00 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн 00 коп.

Реквізити сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 064994 від 06.05.2021.

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя В.П. Козир