Справа № 148/1114/21
Провадження №3/148/628/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., за участю секретаря Лиженко Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 2 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм Фермерське господарство «Росинка-2», до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,-

встановив:

07.06.2021 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 на 276 км+300м автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем марки DAF, д.н.з НОМЕР_1 , в порушення п. 12.1, п.10.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на праве узбіччя руху, де здійснив наїзд на стоячий автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 . В результаті наїзду транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного порушення не визнав. Пояснив, що 07.06.2021 між 18.00 та 19.00 год. він дійсно керував автомобілем DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом по автодорозі Київ-Одеса в напрямку м. Одеси. Їхав зі швидкістю 70 км/год. по прямій дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку руху. Зліва в попутному напрямку рухався вантажний автомобіль, який йшов на його випередження, тому він був вимушений змінити напрямок руху правіше, щоб уникнути зіткнення. Автомобіля ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 на узбіччі він не бачив, на ньому не горіли аварійні вогні, а також не було знаку аварійної зупинки. Якби останній був увімкнений, то він зміг би раніше гальмувати і не допустити зіткнення. Можливо не помітив його через похмуру погоду. Сказати, чи автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 рухався, чи стояв, точно не може.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Дунаєв І.Б., посилаючись на те, що його довіритель не визнає вину та для повного з`ясування всіх обставин справи, звернувся з клопотанням про призначення комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи (а.с. 91-92), до призначення якої просив витребувати ряд доказів (а.с. 90). 22.09.2021 року в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи не підтримав, просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Послався на узагальнений висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що під час закриття провадження у справі, вина особи не встановлюється.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив в судовому засіданні, що 07.06.2021 року у нього виникла необхідність поїздки до м. Одеси, звідки він мав транспортувати інший автомобіль. Тому поїздку до м. Одеси він здійснював автомобілем ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 з причепом, який належить його синові. Оскільки в автомобіля почав перегріватися мотор, в нього виникла необхідність перевірити його технічний стан. Він зупинився на 277 км автодороги, в трьох кілометрах від автозаправки. Свій автомобіль він припаркував в напрямку м. Одеси на узбіччі, притиснувся до відбійника, поставив на ручне гальмо, включив аварійні сигнали та габаритні вогні, так як починався дощ. Увесь час сидів в автомобілі. В цей час у дзеркало заднього виду побачив, як на великій швидкості в крайній лівій смузі в напрямку Одеси проїхав вантажний автомобіль, який обігнав автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 . Після цього побачив, як автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 зі швидкістю 70 км/год почав заходити з крайньої правої частини проїжджої частини на узбіччя. Спочатку він подумав, що він його обмине, однак жодних дій для цього водій автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 не вчиняв, відбулося зіткнення, в результаті від удару причеп від його автомобіля проник в кабіну та розірвав її. Він лише встиг пригнутися в автомобілі. Дорога на тому відрізку пряма, видимість гарна, тому підстав у ОСОБА_1 його не побачити не було. Вважає, що останній не гальмував.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Біла Р.В., зазначила, що в момент ДТП автомобіль її довірителя перебував в нерухомому стані. Даний факт зафіксовано та підтверджується GPS-трекером з серійним номером 46209. Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, крім інших наявних в матеріалах справи доказів, доводиться і висновком експерта № ДА/03-21 від 01.09.2021, зробленим на замовлення ОСОБА_2 . Заперечила проти клопотання представника ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі справи без установлення вини учасників, пославшись на те, що встановлення даного факту має значення для відшкодування шкоди. Також наголосила на тому, що ці строки були затягнуті ОСОБА_1 та його представником з метою уникнення відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм ОСОБА_4 07.06.2021 року він по роботі їхав до м. Одеси. Рухався в крайній лівій смузі. Перед собою на відстані 500-600 метрів він побачив, як вантажний автомобіль, який рухався в крайній лівій смузі проїзної частини обігнав автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 , а потім останній змінив напрямок руху, взявши праворуч. Автомобіль ОСОБА_5 стояв на узбіччі з увімкненими аварійними вогнями і габаритами, тому дивно, що ОСОБА_1 його не побачив, оскільки видимість там була хороша. Рухався в той момент автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 десь зі швидкістю 75-80 км/год.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, їх представників, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, доходжу наступних висновків.

В ході судового розгляду установлено, що 07.06.2021 о 18 год. 30 хв. на 276 км+300м автодороги Київ-Одеса дійсно сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме:автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 з причепом під керуванням ОСОБА_6 .

При чому, як установлено, автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 рухався в напрямку м. Одеси, а автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 в момент зіткнення знаходився в нерухомому стані на узбіччі в напрямку м. Одеси. Даний факт підтверджується повідомленням ТОВ «Logic Trail» за № 12/07-21 від 12.07.21 щодо даних GPS-трекера, серійний номер 46209, зафіксованих на момент ДТП. Згідно цих даних автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 3 (три) хвилини (з 18.19.57 до 18.22.57) знаходився в нерухомому положенні (0 км/год), а за 17 сек. потому набув швидкість 47 км/год, а за 24 сек. потому 36 км/год. (а.с. 23).

Зі схеми місця ДТП вбачається, що права сторона проїзної частини дороги Київ-Одеса складається з двох смуг шириною 3,7 м. кожна, поділених вузькою переривчастою лінією розмітки, праве узбіччя шириною 2,5 м, відділене від смуги руху суцільною лінією горизонтальної розмітки. Автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 з причепом в положенні після ДТП знаходиться повністю на правому по напрямку руху до Одеси узбіччі впритул передньою правою частиною до металевого відбійника поза суцільною лінією розмітки. Позаду автомобіля ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 в 129,8 м. практично повністю на цьому ж (правому) по напрямку руху до м. Одеси узбіччі впритул задньою правою частиною напівпричепа до металевого відбійника в остаточному після ДТП положенні находиться автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом (а.с. 4). Це, на переконання суду, свідчить про те, що місце наїзду автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом на автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 знаходиться повністю на правому узбіччі по напрямку руху до м. Одеси, чого учасниками ДТП в судовому засіданні не заперечено.

Факт того, що ДТП відбулась саме на узбіччі підтверджується також фотоматеріалами представленими сторонами, на яких зафіксовано розміщення транспортних засобів після ДТП (а.с. 33, 34, 35, 39, 40, 54, 55, 61, 69, 70, 71, 84, 85, 77).

Крім того, згідно висновку № ДА/03-21 від 01.09.2021 проведений транспортно-трасологічний аналіз пошкоджень на автомобілях, дані схеми ДТП, інформація з відеозаписів щодо обстановки на місці ДТП, даних GRS-трекера, зафіксованих на момент ДТП, свідчать про те, що автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом під керуванням ОСОБА_1 здійснив виїзд з правої смуги руху в напрямку м. Одеси на праве узбіччя, відділене від смуги руху суцільною лінією горизонтальної розмітки (1.1) та здійснив на цьому узбіччі наїзд на автомобіль ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 з причепом під керуванням ОСОБА_5 , який знаходився на цьому узбіччі в нерухомому положенні протягом трьох хвилин. Спочатку удар прийшовся в задню частину причепа д.н. НОМЕР_4 , далі причеп був деформований та зсунувся в кабіну автомобіляІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 , зруйнував при цьому передньою частиною платформи кабіну та зчіпним пристроєм розбив вітрове скло в ній (а.с. 121).

Також згідно вказаного висновку запобігти ускладненню дорожньої обстановки, що і призвело до ДТП, водію автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 достатньо було шляхом дотримання вимог п.п.2.3 б), 10.1, 12.1 ПДР України, для чого в нього не було жодних перешкод. Виконання маневру зміни напрямку руху з виїздом на узбіччя свідчить про неуважність водія ОСОБА_1 до дорожньої обстановки, для уникнення ДТП йому було достатньо відмовитись від цього маневру. Невідповідність з технічної точки зору, дій водія автомобіля ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимогам п.п.2.3 б), 10.1, 12.1 ПДР України могла бути у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної ДТП. Дії водія автомобіля ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 з причепом НОМЕР_4 ОСОБА_2 не мають невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 123).

Висновок транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 01.09.2020 року № ДА /03-21 суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки він відповідає вимогам ст. 251 КУпАП щодо доказів, не суперечить іншим наявним у справі доказам, зокрема, протоколу ДПР 18 № 442346, схемі місця ДТП, повідомленню ТОВ «Logic Trail», фотоматеріалам. Крім того, враховує, що експерт, який його підготував був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 110).

Своїм правом на представлення суду експертного висновку чи призначення експертизи судом за їх клопотанням ОСОБА_1 та його представник не скористалися, відмовившись від призначення експертизи.

Оцінюючи покази учасників ДТП, суд зазначає, що пояснення ОСОБА_2 відповідають його письмовим поясненням, наданим під час оформлення ДТП. Пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, відповідають його письмовим поясненням, наданими ним під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди за виключенням того, що тоді він стверджував, що допустив зіткнення з автомобілем ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в його смузі руху.

Пояснення, надані учасниками ДТП, різняться стосовно того, чи перешкодив руху автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 інший вантажний автомобіль, що йшов на його випередження. З пояснень ОСОБА_1 вантажівка його «підрізала» і він змушений був з`їхати правіше. Однак за словами ОСОБА_2 вантажівка, яка обганяла автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 , рухалася в крайній лівій смузі, не перешкоджаючи руху останньому. Крім того, зіткнення сталося вже через деякий час після того, як вантажівка проїхала. Покази ОСОБА_7 підтверджуються і співпадають із показами свідка ОСОБА_3 щодо цього. Крім того, останній підтвердив і той факт, що аварійні та габаритні вогні на автомобілі ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 були включені і він це бачив за 500-600 метрів.

Покази ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту та бажання зменшити ступінь своєї провини у вчиненому. При цьому, на переконання суду, у будь-якому із варіантів пояснень, наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , стосовно якого складений протокол, у разі виникнення небезпеки для руху повинен був негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, що регламентовано п. 12.3 ПДР.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до п. 2.3 б ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотримано не було, водієм при зміні напрямку руху було допущено виїзд на узбіччя, внаслідок чого відбулося зіткнення зі стоячим автомобілем ІVЕCО, д.н.з НОМЕР_2 .

На переконання суду, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху. Таке порушення знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Однак, відповідно до ст. 38 КУпАП за скоєне адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю необхідним зазначити, що висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ґрунтується на доказах, які були надані учасниками до моменту закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Також слід звернути увагу і не те, що дії ОСОБА_1 свідчать про навмисне затягування розгляду даної справи з метою закінчення вказаних строків. Зокрема, на це вказує подача клопотання його представником про призначення комплексної автотехнічної експертизи, про витребування доказів для проведення такої експертизи, а в результаті відмова від її призначення та клопотання про закриття кримінального провадження по закінченню строків без установлення вини особи. Висновок, на який посилається представник ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження, є лише науково-консультативним висновком, тому при розгляді даної справи суд виходив із конкретних фактичних обставин, аналізу поведінки учасників справи щодо розпорядження своїми процесуальними правами та у її вирішенні керувався законодавчими нормами КУпАП.

Враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився, адміністративне стягнення на останнього накладене бути не може та провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А. Штифурко