КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 760/9367/21
Номер провадження : 33/824/3421/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності Павленка І.О., його захисника -адвоката Федорова А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суд стягнув із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 30.03.2021 року о 16 год. 00 хв. в м. Києві, на просп. Відрадний, 105, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, якою йогопритягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати в повному обсязі та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, як зазначає апелянт, висновок щодо результатів медичного огляду КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» є недійсним, з огляду на те, що в ньому зазначені некоректні дати його складення, а саме вказано «30.03.202».

Крім того, звертає увагу апелянт і на те, що на момент початку проходження медичного огляду у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», де йому було запропоновано здати аналіз сечі для встановлення чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння, останній відмовився, оскільки резервуар для наповнення, перебував у нестерильних умовах. Тому висновок лікаря КМНКЛ «Соціотерапія», про те що апелянт перебуває у стані наркотичного сп`яніння без відібрання будь-яких аналізів, та внаслідок чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 148425 від 30.03.2021 року, є надуманим. При цьому про факт відмови було зроблено запис у протоколі про адміністративне правопорушення та в суді суду першої інстанції, апелянт доводив до відома суду про вказаний факт, який проте, залишився поза увагою.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не був досліджений акт медичного огляду № 001666, який складено о 16:35 202 року, оскільки в даному акті апелянт зазначив про те, що відмовився від здачі біологічного матеріалу для проведення лабораторного аналізу. Враховуючи даний факт, незрозуміло на підставі якого доказу було встановлено, його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, як вважає апелянт, в порушення вимог п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», працівником поліції, без присутності свідків та відібрання у них пояснень складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що ОСОБА_1 нібито перебуває в стані наркотичного сп`яніння, при цьому не вказавши навіть ознаки такого сп`яніння.

Не зрозумілим, на думку апелянта, є і те, що, як вбачається із медичного висновку, який є фактично єдиним доказом у справі, яким чином лікар прийняв рішення про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, не відібравши будь-яких біологічних зразків для встановлення будь-якого сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федорова А.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 148425 від 30 березня 2021 року, підтверджуються: висновком лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 березня 2021 року № 001666, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більш того, перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати належність, допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушень допущених під час проведення огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на таке.

Як прямо передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними вп. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а не проводить її огляд на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків, як безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Згідно вимог, передбачених пунктами 3, 15, 16, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, факт перебування особи в стані наркотичного сп'яніння, а відтак і факт керування транспортним засобом цією особою у такому стані, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлюється за результатами огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а відповідний висновок видається на підставі акту медичного огляду, який оформлюється лікарем закладу охорони здоров`я.

З огляду на вищенаведене, а також зважаючи на діагноз, який було встановлено лікарем-наркологом за результатами огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30 березня 2021 року, що зафіксовано у відповідному Висновку, виданому на підставі акту медичного огляду, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 слід визнати недійсними.

Посилання апелянта у скарзі на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності Висновку в частині точної дати проведення медичного обстеження ОСОБА_1 , а саме року, не може бути визнане таким, що заслуговує на увагу та служити підставою для визнання його недійсним, оскільки дати та час направлення ОСОБА_1 на огляд та проведення такого огляду «30.03.202 року 16 год. 35 хв.», які зазначені у Висновку, не дають підстав вважати його недійсним, оскільки вказаний Висновок, згідно вимог п. 16 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, було видано на підставі Акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001666, який було заповнено 30.03.2021 року о 16 год. 35 хв., коли розпочався огляд.

Вказані обставини були підтверджені завіреними копіями відповідних документів, які були надані суду апеляційної інстанції, на його запит, з КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

При цьому, як прямо зазначено у листі Директора вказаного закладу охорони здоров`я, заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів» ОСОБА_1 встановлено на підставі виявлених у нього при проведенні огляду ознак наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, зазначеним у розділі F15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та у пункті 4 розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Курова О.І.