№ 755/9852/21 № 3/755/5554/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником у ПрАТ «ХК «Київміськбуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 223041, ОСОБА_1 , 11 травня 2021 року, о 22 годині 56 хвилин, у м. Києві, по пр-ту Визволителів, 21, керував автомобілем «Опель Вектра», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Велася відеофіксація на БК АА 00982. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Косюк І.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 223041 від 11.05.2021 року та відеозаписів з нагрудної боді-камери АА 00982 взагалі не вбачається законної та обґрунтованої підстави зупинки транспортного засобу, а саме, автомобіля марки «Опель Вектра», д/н НОМЕР_1 . Також, в матеріалах справи відсутня будь-яка постанова про порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , а тому, зупинка автомобіля марки «Опель Вектра», д/н НОМЕР_1 , є безпідставною.

Частиною 1 ст. 266 КУпАП чітко визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 4 ст. 265-2 КУпАП, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Отже, якщо у працівників поліції при законній зупинці транспортного засобу будуть підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то такий водій в обов`язковому порядку підлягає відстороненню від керування транспортним засобом. Однак, матеріали справи не містять будь-якого доказу того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Таким чином, працівники поліції при складані відносного ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у порушення вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП, не здійснили тимчасове затримання ОСОБА_1 та не відсторонили його від керування вищезазначеного транспортного засобу та дозволили йому продовжувати керувати автомобілем, підтвердивши цим, необґрунтованість підозр щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння та відсутність підстав для направлення його для медичного огляду.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної боді-камери АА 00982 не вбачається роз`яснення ОСОБА_1 його прав, відповідно до ст. 268 КУпАП.

Зокрема, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відеофайли під назвою (DSJ_0000982_000982), (DSJ_0000982_000982) та (DSJ_0000982_000982) з нагрудної бодікамери АА 00982, запис яких здійснювався під час оформлення справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 223041 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вищевказані відеофайли не відображають в собі фактичної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відеофайл (DSJ_0000982_000982) починається з 23 години 09 хвилин 06 секунд та закінчується о 23 годині 18 хвилин 43 секунди. Даний відеофайл відображає розмову працівника поліції з ОСОБА_1 , в ході якої, останній неодноразово повідомляв працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу про те, що згодний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога по вул. П.Запорожця в м. Києві. Також, з відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений разом зі своєю дружиною та малолітньою донькою, у зв`язку з чим, останній неодноразово повідомляв працівникам поліції, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога разом зі своєю родиною, оскільки не міг вночі їх залишити самих на дорозі та хвилювався за них, що по суті і стало причиною для подальшої дискусії між ОСОБА_1 , його дружиною та працівниками поліції. З часових проміжків даного відеофайлу чітко вбачається згода ОСОБА_1 на проходження огляду у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння.

Відеофайл (DSJ_0000982_000982) починається з 23 годині 42 хвилини 18 секунд та закінчується о 23 годині 43 хвилини 07 секунд. Даний відеофайл відображає розмову працівника поліції з ОСОБА_1 , в ході якої, працівник поліції повідомляє останньому про вилучення у нього водійського посвідчення, у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду в лікаря-нарколога на стан сп`яніння, а також, у зв`язку із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, протягом всього відеозапису даного відеофайлу, ОСОБА_1 вкотре повідомляє поліцейському про той факт, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що він із самого початку повідомив працівників поліції.

Відеофайл (DSJ_0000982_000982) починається з 23 години 45 хвилин 37 секунд та закінчується о 23 годині 47 хвилин 25 секунд. Даний відеофайл відображає те, як поліцейський вказує ОСОБА_1 , що він має поставити в протоколі свій особистий підпис про ознайомлення його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, на що, ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що він не відмовляється від проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Однак, поліцейський повідомив, що вже пізно і, що потрібно було годину тому назад погоджуватися на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також, з відео вбачається, що є згода ОСОБА_1 на проходження огляду у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння.

Також, на вищевказаних відео файлах не відображено факту роз`яснення поліцейськими законних прав та обов`язків ОСОБА_1 , як того вимагає ч. 4 ст. 256 КУпАП.

Крім того, різниця в часі між моментом зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 та початком здійснення поліцейським відеофіксації на нагрудну боді-камеру складає приблизно 13 хвилин, що підтверджується відеофайлом під назвою (DSJ_0000982_000982). Як наслідок, не зрозуміло, що поліцейський робив 13 хвилин на місці зупинки транспортного засобу та чому відеофіксація на нагрудну боді-камеру не здійснювалась поліцейським безпосередньо під час здійснення зупинення вищевказаного транспортного засобу, якщо таке було.

Зокрема, відео файл починається з 23 години 45 хвилин 37 секунд та з нього вбачається, що інспектор патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що той повинен розписатися у протоколі про адміністративне правопорушення про ознайомлення з місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також, про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Також, вбачається, що інспектор патрульної поліції ще здійснює заповнення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, 11.05.2021 року о 23 годині 20 хвилин інспектором патрульної поліції ще не могло бути складено відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, як це вказано в протоколі.

З наведеного вище вбачається, що відеозаписи є неповними, перериваються та не відображають всіх подій, які відбулися з початку і до закінчення складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наявні докази, що містяться у матеріалах справи, не дають змогу відобразити всі обставини та факти для підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій особи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є належним та допустимим доказом, оскільки відомості зазначені в ньому, не знаходять свого підтвердження. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника та зазначив, що протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено незаконно та безпідставно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 11.05.2021 року, пізно ввечері, йому зателефонувала дружина його знайомого ОСОБА_1 та попросила приїхати за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 21, а коли він приїхав, то побачив поліцейський автомобіль та автомобіль ОСОБА_1 , зокрема, як він потім дізнався, ОСОБА_1 поліцейські звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, хоча, останній не був у стані сп`яніння. Далі, він прочекав на місці не менше години, спілкувався з ОСОБА_1 і останній не мав ознак будь-якого сп`яніння. За весь час його перебування на місці події, жодних дій поліцейські не вчиняли, будь-яких документів не складали, просто про щось розмовляли. Потім, ОСОБА_1 зі своєю родиною сів до свого автомобіля та поїхав додому, а він, у свою чергу, також поїхав з місця події, не розуміючи чого він взагалі приїхав, оскільки, ОСОБА_1 з дозволу поліцейських сам сів сам за кермо свого автомобіля. Зазначив, що працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, розписки з даного приводу останній не надавав.

Крім того, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та захисника Косюка І.В. було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Косюка І.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 , захисником Косюком І.В. та свідком ОСОБА_2 було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Так, згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відповідно до ч. 1 розділу VII вищезазначеної інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції.

Крім того, згідно п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинне бути записано безперервно.

Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріали справи, відео не є безперервним, містить чотири відеофайли, починається вже з моменту пропонування інспектором поліції ОСОБА_1. пройти огляд на стан сп`яніння, не містить, а ні моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Опель Вектра», д/н НОМЕР_1 , а ні моменту його зупинки.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 22 годині 56 хвилин, однак, відеозапис починається о 23 годині 09 хвилин та не вбачає факту керування транспортним засобом.

Крім того, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, однак, із вищезазначеного відеозапису взагалі не вбачається відмови ОСОБА_1 , зокрема, прохав поліцейських, щоб з ними поїхали його дружина та дитина, які знаходилася на той час з ним, оскільки у пізню пору боявся залишати їх самих.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, у порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом і факт відсутності відсторонення також було підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 .

З урахуванням встановлених судом обставин та наданих доказів, не можливо спростувати пояснення ОСОБА_1 , проте, що він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння та відмовлявся пройти огляд на такий стан, оскільки таких доказів особами, уповноваженими на складання протоколів, у розумінні ч. 2 ст. 251 КУпАП, суду не надано, а, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зокрема, слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Косюка І.В., свідка ОСОБА_2 , надані у судовому засіданні, які не спростовуються наданими матеріалами, а, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: