Справа № 487/4719/21
Провадження № 3/487/1584/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Горта О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянина України, МКП "Миколаївводоканал", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № ААБ №103525 за ч.4 ст. 140 КУпАП, а саме будучи відповідальною посадовою особою за проведення дорожніх робіт за адресою м. Миколаїв, вул. Защука 2А, перебуваючи на посаді майстра каналізаційних мереж МКП "Миколаївводоканал, допустив порушення вимог норм і стандартів ДСТУ п.3.1.1, а саме ямковий та не забезпечив безпеку дорожнього руху шляхом встановлення дорожніх знаків та огородження в місці проведення робіт, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди з матеріальними збитками та механічними пошкодженнями завданими Chevrolet Captiva державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 надав в судовому засіданні пояснення, в яких просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1.5ПДРУкраїни, встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, диспозицією ч.4ст.140 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності посадових осіб за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, якщо такі порушення транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Проте в матеріалах справи відсутня посадова інструкція та інші докази, які свідчать про покладення на ОСОБА_1 , як на посадову особу, відповідних обов`язків, наслідком порушення яких є настання відповідальності за відповідною частиноюст. 140 КУпАП.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративні правопорушення БД №287243 від 28.02.2020 року складений стосовно ОСОБА_3 не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положеньст.62 ч.3 Конституції Українитлумачаться на користь особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

За положеннями ст..7 ч.ч.1, 2 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.1.5ПДРУкраїни, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.4 КУпАП, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 ч.1 п.3 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4ст. 140 КУпАП- закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та в порядку, що передбачені ст.294КУпАП.

Суддя Д.Г. Нікітін