ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 Справа №607/14273/21

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, водій у «Автобусному парку», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №201476 складеного уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції - Стаднійчук О. А. 04 серпня 2021 року, в 11 год. 29 хв., керував транспортним засобом марки Вольво 940, номерний знак НОМЕР_2 , вулицею Лесі Українки, 4 у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Водій на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці на місці зупинки т.з. за допомогою приладу газоаналізатора Алкотест 7510№ ARMF-0286 відмовився в категоричній формі, та виявив бажання проїхати в медзаклад для проходження огляду на стан сп`яніння. Приїхавши в медзаклад, а саме КНП »ТОМЦСНЗ» ТОР проходити медогляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, № 178, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №201476 він автомобілем не керував, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. З урахуванням наведеного, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом у справі, жодними належними та допустимими доказами не доведено його вини у вчиненні адмінпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає себе невинуватим, тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Вказав, що суд невправі брати до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , із якою у нього особисті неприязні стосунки. Свідок не може бути об`єктивною, оскільки поліцейські за безпідставною заявою ОСОБА_2 склали щодо нього адмінпротокол за ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

Окрім протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: відеозаписи з нагрудних камер працівників поліціїВО-00036 та ВО-0014 на СД-диску; відеозаписи з камери спостереження; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ; Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04 серпня 2021 року ; Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5322 від 27 серпня 2021 року .

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що за описаних у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем він не керував, суд вважає за необхідне зазначити таке:

адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Натомість в адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу марки Вольво 940, номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі, за обставин описаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і на відеозаписах з камери спостереження, долучених до адмінпротоколу.

Також, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, описаних у протоколі ААБ№201476 від 04 серпня 2021 року, на фрагментарних відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції. Відеофіксація розпочинається з моменту, коли працівник поліції підходить до припаркованого транспортного засобу, який перебуває у нерухомому стані із вимкненим двигуном. Надалі на відеозаписах зафіксовано процедуру складання адміністративного протоколу.

У цьому контексті слід зазначити, що заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування ним автомобілем зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції долучених до адмінпротоколу.

У матеріалах адміністративної справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 04 серпня 2021 року про те, що 04 серпня 2021 року близько 11 год. 28 хв. впритул до шлагбаума на території гаражного кооперативу «Східний Тернопіль« , головою якого вона є, під`їхав автомобіль НОМЕР_2 , у салоні якого був водій та пасажир, який сказав, що вони їдуть на шиномонтаж. Водій вийшов з автомобіля та у нецензурній формі почав погрожувати їй фізичною розправою, від нього було чути запах алкоголю. Надалі водій скористався карткою пропуску та заїхав на територію кооперативу. Через деякий час на її зауваження водій знову почав погрожувати їй фізичною розправою, тому вона викликала працівників патрульної поліції.

Оцінюючи вказані пояснення суд зауважує, що вони не підтверджені дослідженими судом матеріалами відефіксації з місця події, тому оцінює їх критично та не бере до уваги.

Таким чином, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№201476 від 04 серпня 2021 року обставини, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння не мають жодного доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка