Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Грицишин О.В., особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зубашенка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385842від 09.11.2020 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 10.09.2018 о 01 год. 04 хв., керуючи автомобілем марки «HYUNDAIELANTRA», номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Київський шлях та вул. Броварська в м. Бровари, під час перестроювання та зміні напрямку руху, не переконався про безпечність та допустив зіткнення із автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3(б), 10.1 ПДР України та ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду представник ОСОБА_2 - Конюшко Д.Б.подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та постановлення нової, якою просить визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою, ухвалену без врахування належних та допустимих доказів. Зазначає, що ОСОБА_2 повністю погоджується з зазначеними в протоколі обставинами ДТП.В діях ОСОБА_1 наявні порушення ПДР України, які перебувають в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а саме останній не впевнився в безпечності маневру, не переконався щодо нестворення перешкод іншим учасникам, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по тій смузі в яку він мав намір перестроїтися, чим і спричинив зіткнення з іншим автомобілем. Дані твердження, на думку апелянта, підтверджуються схемою ДТП та відеофайлом місця події, який прикріплений до апеляційної скарги. Також ОСОБА_2 у відповідності до вимог ПДР Українимав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху повністю їх дотримуються, та відповідно розраховував, що ОСОБА_1 перед початком перестроювання у смугу руху його транспортного засобу, переконається про безпечність даного маневру та надасть пріоритет у русі.

Водночас разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

ОСОБА_2 та його представник Конюшко Д.Б. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що стверджується телефонограмою. Будь яких клопотань, заяв від них не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зубашенка Ю.В., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Перш за все, враховуючи принцип доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, того, що ОСОБА_2 і його захиснику Конюшку Д.Б. стало відомо про постанову суду від 18.01.2021 лише 07.09.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з обставин викладених в клопотанні захисника, та ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення оскаржуваної постанови, при цьому апеляційна скарга подана 20.09.2021, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і неупереджене з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385842 від 09 листопада 2020 ОСОБА_4 інкримінується порушення вимог пункту 2.3(б) ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом, а також п. 10.1 ПДР України відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_1 як в суді першої так і апеляційної інстанції стверджував, що рухався в крайній лівій смузі свого напрямку руху зі швидкістю близько 5-10 км/год, заздалегідь увімкнув світловий покажчик лівого повороту ліворуч на вулицю Броварська. В момент, коли призупинився, перебуваючи в межах перехрестя, щоб здійснити лівий поворот, відчув удар в задню частину автомобіля (а.с. 13-15).

Аналізуючи механічні ушкодження спричиненні транспортним засобам (в автомобілі «MERCEDES-BENZ» відбулася деформація передньої правої частини, в автомобіля «HYUNDAIELANTRA» - задньої лівої частини) апеляційний суд доходить до висновку про можливість їх утворення за обставин, на які вказує ОСОБА_1 .

Показання ОСОБА_1 та механічні ушкодження, отримані транспортними засобами, відтворюють повну картину ДТП, узгоджуються між собою та є правдивими, тому суд апеляційної інстанції покладає їх в основу невинуватості першого у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Виходячи з вищезазначеного, доводи ОСОБА_2 , висловлені ним в апеляційній скарзі, щодо власного пояснення обставин дорожньої пригоди, згідно яких винуватцем ДТП є саме ОСОБА_1 , не беруться до уваги, оскільки зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи, не підтверджених будь-якими доказами у справі.

Крім цього, зі змісту відеофайлу, який був наданий апелянтом для підтвердження факту вчинення ДТП саме з причин порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , не можливо чітко встановити на яких смугах рухалися автомобілі учасників даної дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з низькою якістю зображеного відео, крім того камеру відеоспостереження було засліплено світлом фар транспортних засобів, які рухалися у її напрямку. Даний відеозапис лише засвідчує момент зіткнення автомобілів та підтверджує розміщення транспортних засобів один щодо одного, та відносно проїзної частини, а саме т/з «MERCEDES-BENZ» перебував паралельно краю проїзної частини, а т/з «HYUNDAIELANTRA» - під кутом до краю проїзної частини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю процесуального рішення місцевого суду щодо відсутності належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом дали підстави дійти категоричного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді щодо ОСОБА_1 , з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити представнику ОСОБА_2 - Конюшку Д.Б. строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцькогоміськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Конюшка Дениса Борисовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2021 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення невідкладно протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук