Справа № 346/4779/21
Провадження № 3-зв/346/3/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши заяву судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Богдани Богданівни про самовідвід в справі, що надійшла від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 року суддя Беркещук Б.Б., яку визначено автоматизованою системою документообігу суду головуючою суддею по розгляду даної справи, заявила самовідвід, про що подала письмову заяву. Підставами для самовідводу зазначено те, що із суддею П`ятковським В.І. є колегою по роботі, тривалий час працюють в колективі Коломийського міськрайонного суду і ця обставина є чинником, що може поставити під сумнів неупередженість суду при прийнятті будь-якого рішення в справі. Тому, посилаючись на положення ст.15 Кодексу суддівської етики, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою виключення будь-якого сумнів щодо об`єктивного та неупередженого розгляду, суддя Бекркещук Б.Б. заявляє самовідвід.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши правопорушника, приходить до наступних висновків.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Пунктом 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» та рішення від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У відповідності до рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»). Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Виходячи з вищевикладеного, з метою виключення будь-якого сумніву щодо об`єктивного, неупередженого розгляду справи, суд вважає, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 221,280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Богдани Богданівни від 01.10.2021 року (вх. №15/21 від 04.10.2021 року) про самовідвід в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, задовольнити.

Передати справу № 346/4779/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Яремин М. П.