Єдиний унікальний номер 142/442/21
Номер провадження № 3/142/273/21
ПОСТАНОВА

іменем України

30 вересня 2021 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А. А., розглянувши матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зі слів працюючого брикетувальником в ПАТ «Плазматек»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2021 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з додатками.

Відповідно до вказаного протоколу, 20 серпня 2021 року в 15 годин 00 хвилин в с. Кукули по вул. Яблуневій, 40, водій ОСОБА_1 керував мопедом Хонда Діо, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, водій у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, вказав, що вживав пиво в невеликій кількості, пояснив суду, що дійсно відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно п.п. "а" п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення по даній справі, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Зокрема вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2021 року серії ДПР18 № 448284, вбачається, що 20 серпня 2021 року в 15 годин 00 хвилин в с. Кукули по вул. Яблуневій, 40, водій ОСОБА_1 керував мопедом Хонда Діо, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя;

відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Акт було складено працівниками поліції у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного о 15 годині 02 хвилини 20 серпня 2021 року, складеного у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

відеозаписом із документуванням вчинення ОСОБА_1 порушенням вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150,п. 253).

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 застосування до нього адміністративного стягнення відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки доказів видачі ОСОБА_1 посвідчення водія матеріали справи не містять.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: