П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків суду невідомий, за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295108 від 20.08.2021 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 20.08.2021 року о 17 годині 20 хвилин в м. Ужгород по вул. 8-го Березня, на стоянці біля буд.№33 керував т/з GEELY MK, д.н.з. НОМЕР_1 та вчинивши ДТП з його участю, вживав алкогольні напої. Огляд на стан сп"яніння пройшов на місці за допомогою приладу Alcotest 7510 (drager), результат позитивний (тест №76) 1,84 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 є ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП. Із зафіксованих у вказаному протоколі пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що такий не погоджений з часом. Тимчасово вилучено документи: П/В ВАА № 364639, натомість надано тимчасовий дозвіл № ДТ № 110891. Окрім того, проводилась безперервна відеофіксація за допомогою бодікамери № 3823, № 3797, докази про що наявні в матеріалах справи.

Наведені вище обставини стверджуються наступними доказами: протоколом серії ДПР18 № 295108 від 20.08.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком драгера за № 76, поясненнями свідка ОСОБА_2 від 20.08.2021 р., розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу, реєстрацією події в управлінні патрульної поліції в Закарпатській області.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлена про розгляд протоколу належним чином. В судове засідання з`явився та надав суду свої пояснення, заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні надав пояснення свідок ОСОБА_2 та працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 , які вказали на відсутність факту вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Суд, вислухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідка, заслухавши працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши обставини справи та надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП 20 серпня 2021 року о 17 год. 20 хв.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 295108 від 20.08.2021 року, складений о 18 год. 00 хв. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував вживання алкоголю після ДТП за його участю.

У судовому засідання було досліджено відеофіксацію на бодікамеру, згідно з якою не вбачається вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

До матеріалів справи додано письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , зі змісту яких не вбачається спостерігання факту вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участю.

Також, у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав свої пояснення з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, однак вживання ОСОБА_1 алкоголю саме після вчинення останнім ДТП - не підтверджено.

У судовому засіданні працівник поліції Архіпова В.С. не підтвердила вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Зазначене в протоколі від 20.08.2021 проведення медичного огляду ОСОБА_1 за допомогою алкотестера та результати такого не є достатнім доказом вживання алкоголю після ДТП.

Інших доказів про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 після вчинення ним ДТП - матеріали справи також не містять.

Згідно з п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В конкретному випадку кваліфікуючою онакою частини четвертої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - є чітко визначений часовий проміжок - після дорожньо-транспортної пригоди або після зупинки. Диспозиція вказаної статті передбачає вживаня алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, суду не надано переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме: ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст.8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією із засад демократичного суспільства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 213, 217, 221, 278-279 КУпАП, на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформлені справи про адміністративні правопорушення, за правильність та їх повноту оформлення, відповідає орган, що надсилає справу до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області не було зібрано та надано суду достатньо переконливих доказів, з яких можна було б зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що обов`язок щодо формулювання складу адміністративного правопорушення та викладення його в обвинувальному акті, в даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка складає вказаний протокол і не належить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine") no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у § 43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення усправі "Авшарпроти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким, чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда