Справа № 152/1084/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 жовтня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1084/21

Провадження №3/152/515/21

Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, адвоката Країла С.В.,

розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, особи з ІІІ групою інвалідності, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №455444 від 27.03.2021 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме в тому, що 27.03.2021 року о 18 годині 00 хвилин, з ознакою алкогольного сп`яніння, якою є запах алкоголю з порожнини рота, в с. Нові Хоменки по вул. Дружна, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В суді 05.10.2021 року ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.03.2021 року, не визнав, пояснив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 27.03.2021 року він був відсутній за місцем проживання у с. Нові Хоменки, а перебував на тимчасових заробітках у м. Києві. Поліцейськими він був зупинений під час керування транспортним засобом у серпні 2021 року, якого саме числа не пам`ятає, підставу зупинки транспортного засобу поліцейський не вказав, лише взяв на перевірку документи, тому чи складався протокол відносно нього він не обізнаний. Проте, 27.03.2021 року він о 18 годині 35 хвилин, як зазначено у протоколі відносно нього за обвинуваченням його за ч.1 ст.130 КУпАП, транспортним засобом не керував та працівниками поліції зупинений не був. Оскільки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини суперечать дійсним обставинам справи, він просить справу відносно нього закрити.

ОСОБА_1 подано суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.18).

Адвокат Країло С.В., що діє на підставі ордера серії ВН №181006 (а.с.16), вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому підтримує клопотання ОСОБА_1 .

В суді адвокат Країло С.В. пояснив, що, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27.03.2021 року о 18 годині в с. Нові Хоменки по вул. Дружна, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», з державним номерним знаком НОМЕР_3 та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, наведене не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Так, відповідно вимог ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З матеріалів справи, зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння і ця обставина мала місце 27 березня 2021 року о 18 годині 35 хвилин.

Однак, наведене не відповідає дійсності, оскільки 27 березня 2021 року о 18 годині 35 хвилин ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, працівники поліції його не зупиняли і не пропонували проходити освідування на стан сп`яніння. На це вказують матеріали справи, долучені працівниками поліції, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке датоване 27.08.2021 року, а не 27.03.2021 року датою складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099534, тоді як акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів взагалі не містить інформації про дату його складання.

Крім цього, просить суд звернути увагу на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене захисник адвокат Країло С.В. вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не є дійсними та не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 немає, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, тому вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, допитавши в судовому засіданні 05.10.2021 року ОСОБА_1 , вислухавши захисника адвоката Країла С.В., дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №099534 від 27.03.2021 року (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №099534 від 27.03.2021 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 27.03.2021 року о 18 годині 00 хвилин, з ознакою алкогольного сп`яніння, якою є запах алкоголю з порожнини рота, в с. Нові Хоменки по вул. Дружна, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є єдиним самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені судом за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і які не викликають сумнівів у суду.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до протоколу додано направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.08.2021 року (а.с.4), з якого вбачається, що на огляд до лікарні ОСОБА_1 направлявся 27.08.2021 року о 18 годині 20 хвилин, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, також до протоколу про адмінправопорушення додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.3).

Водночас, означений акт, доданий на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 27.03.2021 року, не містить дати його складання, таким чином не зрозуміло коли саме ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Отже, зазначення поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП Клібаном О. у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099534 про керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_3 27.03.2021 року о 18 годині 00 хвилин в с. Нові Хоменки на вул. Дружна, з ознаками алкогольного сп`яніння, суд вважає надуманим, оскільки вказане обвинувачення в суді спростовано.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №099534 від 27.03.2021 року вбачається, що особу ОСОБА_1 встановлено за посвідченням водія НОМЕР_4 , разом з тим з довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ-Посвідчення водія», отримував посвідчення водія ВНП 555367 від 09.03.2013 року (а.с.5).

Крім того, у протоколі зазначено, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на нагрудну відеокамеру.

Разом з тим, відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення не доданий та у переліку додатків до протоколу не зазначений.

До того ж, у протоколі не зазначені свідки правопорушення, у порушення вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, вивчивши матеріали, додані до протоколу про адмінправопрушення, встановлено не відповідність фактичних обставин справи тим, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положенням ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У той же час, у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року) ЄСПЛ, серед іншого, встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно із законодавством РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. Тим самим, як зазначив ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п.161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій фактів».

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Зважаючи на те, що проаналізовані судом вище протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №099534 від 27.03.2021 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.08.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить дати його складання, суд вважає недопустимими доказами, то суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, докази, наявні у матеріалах справи, приходжу до висновку, що справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284, 290, 294 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: