Справа № 216/5227/21
Провадження № 3/216/1962/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпроАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 112139, 12 серпня 2021 року близько 01 години 40 хвилин в м. Кривий Ріг по вулиці Чкалова, буд. 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мопед МХ 150с державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Алкотест Драгер" та в медичному закладі у лікаря - нарколога водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що дійсно того дня з другом вживав спиртні напої. Зважаючи на те, що вони вживали спиртні напої та їхати не можна, вирішили поставити мопед на платну стоянку біля будинку. Він пішки відкатив даний мопед до стоянки, на якій біля години чекав охоронця. Десь через годину на велосипеді приїхав охоронець з пакетом з магазину. На прохання поставити мопед відповів відмовою, пояснюючи, що мопеди на стоянку не можна ставити. Згодом погодився залишити мопед на стоянці за плату в розмірі 15 грн., однак записати в журнал та надати квитанцію відмовився. Зважаючи на ці обставини, він самостійно викликав екіпаж патрульної поліції для вирішення цього питання. Однак останні склали на нього адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. Просить закрити провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки мопедом не керував, а прикатив його пішки.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ільїна Х.Я. в судовому засіданні наполягала на закритті провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що вночі з 11 на 12 серпня близько 01.40 години ОСОБА_1 прийшов на стоянку, що знаходиться по вул. Чкалова в м. Кривому Розі, та прикотив із собою мотоцикл, який належить його товаришу, на прохання останнього поставити мотоцикл на стоянку. При цьому ключів у замку запалювання мотоцикла не було та його двигун не був заведений. В цей час на місці охорони стоянки нікого не було, а тому залишивши мотоцикл на місці ОСОБА_1 почав розшукувати охоронця. Приблизно через годину о 02.50 годині на велосипеді під`їхав охоронець, у якого ОСОБА_1 запитав про можливість оформити мотоцикл на стоянку та надання про це відповідної квитанції, на що охоронець відмовив, в зв`язку з чим виник конфлікт. З метою вирішення конфлікту ОСОБА_1 викликав поліцію. На запитання поліцейських, ОСОБА_1 повідомив, що друг попросив поставити техніку, і він прикотив її сюди, та що цілу годину чекав охоронця, щоб поставити її на стоянку. На запитання поліцейського до охоронця чи був той на місці, коли заїхав мотоцикл, охоронець повідомив, що він був, але в іншому краю, що він не контролював, оскільки думав, що тут напарник. На запитання поліцейського до ОСОБА_1 "це ваш апарат на цьому ви приїхали?", ОСОБА_1 наголосив, що прийшов, бо він не мав права їхати, оскільки не має прав та шолому. На підставі вищевикладеного просить провадження закрити.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння. Отже, обов`язковою умовою вчинення даного правопорушення, є керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується ЄСПЛ при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

При цьому за положеннями КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Дослідивши в судовому засіданні відео з боді-камери, яка була на одному з працівників патрульної поліції під час складання протоколу, вбачається лише те, що ОСОБА_1 знаходився біля мопеду. При цьому на протязі усього часу розмови з поліцейськими повідомляв їх, що не керував транспортним засобом, тому підстави складання на нього протокол про адміністративне правопорушення відсутні. Будь яких інших відомостей про те, що мопедом керував саме ОСОБА_1 відеоматеріали не містять.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 останній пояснив, що 12.08.2021 року приблизно об 01.40 годині на стоянку заїхав молодий чоловік на мопеді та залишився в очікуванні охорони. Через декілька хвилин він підійшов до нього та запитав, чим він може бути корисний. Молодий чоловік повідомив, що йому потрібен номер адміністрації стоянки, на що той повідомив, що адміністрація буде зранку, після чого молодий чоловік почав сваритися. На стоянку молодий чоловік приїхав на мопеді без шолома.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд не бере до уваги, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відео, яке надав ОСОБА_1 , не вбачається, що під час знаходження ОСОБА_1 біля воріт перебування інших сторонніх осіб, а тому стверджувати, що ОСОБА_1 саме перебував за кермом мопеда, він не мав можливості.

Єдиним наявним в матеріалах справи доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, однак такий сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що беззаперечно підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 247, 279, 280, ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Онопченко