Єдиний унікальний № 408/1273/21-п
Провадження № 3/408/614/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

смт. Біловодськ 30 вересня 2021 року

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Рукас М.С., розглянувши матеріали СРПП ВП № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, працівника Біловодського лісництва ДП «Біловодське ЛМГ»

за здійснення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Біловодського районного суду Луганської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що 04 вересня 2021 року о 23 годині 00 хвилин в с. Зелеківка по вул. Камишна ОСОБА_2 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотест Drager 6810» та у КНП «Біловодська багатопрофільна лікарня» відмовився в присутності двох свідків.

Будучі опитаним в судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, пояснивши, що транспортним засобом він не керував, він лише у ньому перебував, оскільки не міг залишити автомобіль просто на дорозі. Його автомобіль зламався під час руху, у зв`язку з чим він з`їхав в кювет. Після чого він зателефонував товаришу та попросив викликати евакуатор, а сам при цьому залишився очікувати в автомобілі. Оскільки в той вечір він вже не планував керувати автомобілем, у зв`язку з поломкою авто, вирішив вжити алкогольне пиво, яке мав при собі. Через деякий час до нього під`їхали співробітники поліції. В цей момент він вже не керував автомобілем, знаходився в салоні авто, був у стані алкогольного сп`яніння та не заперечував цього.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженим Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так, згідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ч.ч.2-6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків; до закладу охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, особа щодо якої є підстави вважати, що вона керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, направляється впродовж двох годин з моменту встановлення підстав для проведення такого огляду лише у разі її незгоди з проведеним оглядом на місці зупинки транспортного засобу чи з його результатами, огляд проведений з порушенням цих вимог вважається недійсним.

Зокрема, пунктами 2,6 Розділу І Інструкції та п.п. 1-6 Порядку визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я

Відповідно до пунктів 3,4,5 Розділу І вищевказаної Інструкції поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, таки огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП та п. 3.22 Інструкції, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійним.

Пунктами 8,9 даної Інструкції та пунктами 7,8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про відмову водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, лише у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я в присутності свідків, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З аналізу зазначених правових норм витікає, що обов`язковою передумовою для пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є пропозиція щодо здійснення такого огляду уповноваженою особою поліції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в присутності двох свідків. А належним і допустимим доказом відмови від проходження від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до наказу МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735В).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вивченні відеозапису, долученого до матеріалів адміністративного протоколу встановлено два файли, при огляд яких виявлено:

-1 файл: відеозапис проводиться о 23 годині 05 хвилин з якого видно, що співробітники поліції пропонують ОСОБА_2 пройти медичний огляд, без зазначення мети такого огляду. На що водій ОСОБА_2 погодився. Пропозиція щодо проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння водієві ОСОБА_3 від співробітників поліції не надходила. Після отримання згоди водія ОСОБА_2 пройти медичний огляд, співробітники поліції не надають направлення на такий огляд ОСОБА_2 , а замість цього переривають запис веб-камери, тим самим порушуючи вимоги п.6,8 Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що затверджений Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року ;

-2 файл: відеозапис проводиться о 23 годині 12 хвилин з якого видно, що співробітник поліції повторно пропонує водію ОСОБА_2 пройти медичний огляд, без зазначення мети проведення такого огляду. Водій погоджується, однак інспектор поліції знову не оформляє направлення на проходження такого огляду та продовжує ставити питання ОСОБА_2 щодо проходження медичного огляду. Після чого запис продовжується о 23 годині 15 хвилин з якого видно, що водій ОСОБА_2 під тиском співробітників поліції відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на ї користь.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283. 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріплених в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процесуальних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатнього часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на

Отже, аналізуючи вищевказане, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи відсутність доказів керування ОСОБА_3 автомобілем, приймаючи до уваги, що інспектор поліції неодноразово пропонував водію ОСОБА_2 пройти медичний огляд без зазначення конкретної мети такого огляду, при цьому жодного разу не запропонувавши водію пройти огляд на встановлення алкогольного сп`яніння, та жодного разу не склав письмове направлення на такий огляд до медичного закладу, з огляду на наявні порушення в діях працівника поліції Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що затверджений Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу та події правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга особою, стосовно якої вона винесена протягом десяти днів з дня винесення постанови, в Луганський апеляційний суд, через Біловодський районний суд Луганської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Біловодський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: М.С. Рукас