Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2550/21
Провадження № 3/935/1523/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно з яким останній 21.08.2021 близько 14.30 год., перебуваючи у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, замахуваннях та погрозах її вбити, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що зі своєю колишньою дружиною проживає окремо, від шлюбу мають двоє дітей: доньку ОСОБА_3 14 років та сина ОСОБА_4 6 років, які проживають з колишньою дружиною ОСОБА_2 21.08.2021 перебуваючи поблизу р.Тетерів (район «Заріччя) зателефонував своїй дочці та попросив, щоб вона вивела брата до нього, оскільки хотів побачити дітей. Але коли під`їхав до воріт, то вийшла ОСОБА_2 і між ними виник конфлікт, адже вона його спровокувала та спілкувалась з ним у провокаційній формі. Він пристидив ОСОБА_2 , просив, щоб вона не залишала дітей самих, гляділа їх, особисто ОСОБА_2 не ображав, оскільки її особисте життя його не цікавить. Під час конфлікту почав «виходити із себе», кричав та сказав, що вона, тобто ОСОБА_2 , пожаліє, але вважає, що, як людина має право на емоції, іншого виходу у нього не було, оскільки дружина його ігнорує, він дає їй зауваження і виховує її. Щодо його переписки з донькою, роздруківка якої долучена до матеріалів протоколу, пояснив, що оскільки дружина налаштовує дітей проти нього, діти від нього відвернулись, іншого виходу, щоб привернути увагу доньки, яка є старшою та має розуміти ситуацію, він не мав. Вважає, що ОСОБА_2 неналежно виховує та доглядає за дітьми, ставлячи на перший план своє особисте життя, але поставити питання, щоб діти проживали з ним не бажає, оскільки вони люблять свою матір.

Захисник Рибаков О.В. вважає, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вважає, що у даному випадку має місце конфлікт між колишнім подружжям, який стосується лише дітей: їх виховання, утримання та догляд, що не можна розглядати у контексті домашнього насильства, адже колишнє подружжя має певні обоюдні претензії один до одного. Стосовно переписки ОСОБА_1 з донькою, яка долучена до матеріалів протоколу, то це жодним чином не має відношення до справи, з точки зору моралі це звісно, не коректно, але це не можна розглядати, як приниження ОСОБА_2 , це лише емоції, які знайшли свій вихід у такій спосіб, а ОСОБА_1 людина емоційна. Що стосується відео, дослідженого у судовому засіданні, то воно не розкриває всіх обставин події, яка мала місце, оскільки це лише кінець конфлікту.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: 14-річну доньку та 6-річного сина. 21 серпня 2021 діти перебували у районі «Заріччя» (м.Коростишів), де проживають її батьки та тітка, за господарством якої вона доглядала. Як вона дізналась пізніше ОСОБА_1 вказаного числа, бажаючи поспілкуватись з дітьми, зателефонував до дочки та попросив, щоб вона вивела їх сина. В цей же час вона приїхала з роботи (працює неофіційно) на автомобілі свого знайомого, який не встигла поставити на територію домоволодіння та в якому привезла продукти. Отже, вона пішла додому за пакетом, в який мала намір перекласти продукти та занести їх до будинку, а коли відкрила хвіртку,то побачила ОСОБА_1 , який приїхав на велосипеді. Він почав її ображати та принижувати, замахувався, погрожував вбити, голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Вона записала відео цих подій на телефон, яке віддала працівникам поліції, чому вони долучили до матеріалів протоколу саме закінчення конфлікту їй не відомо. Зазначила також, що працює неофіційно, запросити няню не має можливості, тому з сином залишала свою старшу 14-річну доньку. ОСОБА_1 кошти на утримання дітей регулярно не надає, лише доньці дає гроші на особисті потреби, бажання, щоб діти жили з ним також не виявляє. Зазначила, що він постійно вмішується в її особисте життя, виховує її та контролює: говорить, що вона погана мати та діти ходять голодні, з чим вона категорично не погоджується, заборонив їй відвезти дітей на відпочинок у Турцію, адже згоди на вивіз не надав, не дає влаштувати їй особисте життя погрожує їй і чоловіку, з яким вона спілкується. Конфліктні ситуації виникають між ними особисто, але разом з тим, зазначила, що вважає ОСОБА_1 гарним батьком, вона ніколи не налаштовувала дітей проти нього і не забороняла їм спілкуватись з ним.

Допитана у судовому засіданні, у присутності психолога ОСОБА_5 , неповнолітній свідок ОСОБА_6 , пояснила, що ОСОБА_1 є її батьком, з яким вони проживають окремо близько 3 років, раніше він приходив до них, але зараз ні. Вона та її 6-річний брат спілкуються з батьком, приходять до нього та ночують у нього вдома, мама не забороняє спілкуватись з батьком, ніколи нічого поганого про нього їм не говорила. З якого приводу виникають конфлікти між батьками не знає, вони не бачаться та не спілкуються. Коли батька щось злить він пише їй смс, в яких ображає її маму, але вона не звертає на ці повідомлення увагу, іноді навіть взагалі не читає. Батько переживає і думає, що їм з братом погано жити з мамою, але це не так. 21.08.2021 вони з братом та мамою ночували у бабусі, батько зателефонував їй та попросив, щоб вона вивела до нього брата, щоб він поспілкувався з ними, але оскільки вона довго збирала брата, так получилось, що вийшла мама, яка приїхала з роботи. Коли вона вийшла у двір, то почула, як батьки сваряться, зокрема, батько ображав маму словами нецензурної лайки, ображав словесно, мама плакала і вона теж. Причину сварки не знає. Вона не запитувала батька чому він так себе поводить, але говорила йому, що вони ніколи не сидять голодні, адже це його дуже турбує.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2021;

- заяву ОСОБА_2 від 22.08.2021, в якій просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив стосовно неї домашнє насильство: висловлювався нецензурною лайкою, замахувався , погрожував вбити;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.08.2021, аналогічні тим, які вона надала у судовому засіданні;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.08.2021, аналогічні тим, які він надав у судовому засіданні;

- відеозапис, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 , у присутності своєї неповнолітньої дочки, висловлює образи на адресу колишньої дружини у нецензурній формі;

- роздруківка повідомлень ОСОБА_1 , відправлених на номер телефону неповнолітньої дочки ОСОБА_6 (видно ім`я/назву контакту «папа»),

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

З системного аналізу ст.ст.7,254,279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється у межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

П.3 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству", особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні, шляхом заслуховування пояснень від учасників провадження : особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, неповнолітнього свідка, з дотриманням норм чинного законодавства у присутності психолога, а також дослідженням матеріалів протоколу, включаючи відеозапис, 21 серпня 2021 між колишнім подружжям ОСОБА_1 ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 ображав свою колишню дружину ОСОБА_2 , висловлюючись в її бік словами нецензурної лексики, погрозами, застосувавши таким чином до останньої одну з форм домашнього насильства психологічне насильство.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, який не працює, а отже доходу не має, протягом року не піддавався адміністративному стягненню, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин не встановлено, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.40-1, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні 21.08.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до останнього адміністративне стягнення, у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова