Справа №745/530/21 Провадження №3/745/272/2021
П О С Т А Н О В А
06.10.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О. М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., захисника Загальця О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, В С Т А Н О В И В:
До Сосницького районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 20.07.2021 року, о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 в смт. Сосниця по вул. Михайлівська, 13, керував автомобілем ВАЗ-2101, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Алкофор-55", в присутності свідка, чим останній порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснивши, що, приблизно, у вказаний у протоколі час він, вживши спиртне, знаходився в своєму автомобілі на правому передньому сидінні, яким керував його племінник ОСОБА_2 . А рухались вони по вул. Михайлівській в смт. Сосниця до поки в автомобілі не закінчився бензин, тому і зупинились на правому узбіччі. Племінник пішов за пальним, а він залишився в автомобілі на місці водія. Тут до нього під`їхали працівники поліції на спец. автомобілі, один з яких повідомив йому, що громадяни по телефону скаржаться на те, що він- ОСОБА_3 управляє автомобілем в нетверезому стані. Коли він продув прилад, то останній показав, що він перебуває в нетверезому стані. На нього склали адміністративний протокол, який він підписувати відмовився, бо автомобілем не керував. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що, дійсно, у вказаний час, він керував автомобілем свого дядька ОСОБА_1 , який знаходився на пасажирському сидінні попереду. Рухаючись по вул. Михайлівська в смт. Сосниця, у них закінчилося пальне, він, зупинивши автомобіль на правому збіччі, пішов за пальним, а дядько залишився з автомобілем, потім він від дядька взнав, що на того працівники поліції склали протокола. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показав, що, приблизно, у вказаний у протоколі час він на велосіпеді іхав в смт. Сосниця та в районі перехрестя вулиць Михайлівської та Деснянської бачив автомобіль свого знайомого ОСОБА_1 на узбіччі, коли той розмовляв з поліцейськими, автомобіль яких стояв майже впритул до автомобіля Адаменка. Заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та наданий диск з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, але на диску відсутній відеозапис про те, що даний автомобіль рухався, а за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Відповідно до вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; він повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, яка прийнята згідно з законом №1952-УІІІ від 16.03.2017 року і набрала чинності 15.04.2017 року, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. . Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, виходячи з системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, зокрема, дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписом скоєння правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому справу необхідно закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя О. М. Даньков