Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника Навродського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Навродського О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 1 жовтня 2020 року о 2 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 на вул. Вишгородській, 54 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник Навродський О.В. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що, за твердженням його підзахисного, той в стані алкогольного сп`яніння не перебував, транспортним засобом не керував і від огляду відмовився через погрози поліцейських застосувати спеціальні засоби (кайданки) з подальшим затриманням та вилученням транспортного засобу. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський лише зазначив ОСОБА_1 , де необхідно поставити підпис, без роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, і від керування транспортним засобом його не відсторонив.

Крім того, посилаючись на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), ст.266 КУпАП, у відповідності з якими у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, захисник стверджує про недотримання поліцейськими процедури огляду, і звертає увагу на відсутність у справі направлення на огляд до закладу охорони здоров`я.

Вислухавши пояснення захисника Навродського О.В. і ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше, і містяться його власноручні пояснення про згоду з протоколом; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

При цьому суд правильно не взяв до уваги позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, транспортним засобом не керував, від огляду відмовився у зв`язку з погрозами, тощо, яка повністю відповідає змісту апеляційної скарги, про що у постанові навів ґрунтовні мотиви.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що йому зателефонувала подруга, повідомила, що її ображають, і попросила про допомогу. Він приїхав, розібрався з кривдниками, а ті, в свою чергу, або адміністрація закладу викликали поліцію. Транспортним засобом у стані сп`яніння не керував, оскільки вжив алкоголь після з`ясування стосунків і, знаходячись у салоні автомобіля, чекав на товариша.

Оцінюючи вказані пояснення, слід зауважити, що вони спростовуються записом портативного відеореєстратора, яким зафіксовано, що під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 визнавав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, намагаючись довести, що дівчину били в закладі, і він не міг не приїхати на допомогу, при цьому пропонував поліцейським на місці сплатити половину суми штрафу. На зміст спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими правильно звернув увагу і суд першої інстанції. А тому пояснення ОСОБА_1 розцінюються як намагання уникнути відповідальності і не приймаються до уваги.

Вказаним раніше записом спростовуються і доводи захисника про нібито погрози з боку поліцейських, які на повідомлення ОСОБА_1 про відсутність у нього будь-яких документів роз`яснили, що у такому випадку він буде доставлений у райвідділ, а транспортний засіб евакуйований. Одночасно з цим поліцейські запропонували ОСОБА_1 знайти тверезого водія, який привезе документи і забере автомобіль, що доводить факт відсторонення від керування транспортним засобом.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі ОСОБА_1 у присутності свідків було запропоновано пройти огляд як із застосуванням приладу "Drager", так і в закладі охорони здоров`я, і він від обох запропонованих варіантів відмовився.

При цьому непереконливими є доводи захисту про порушення процедури огляду, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося.

Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП. Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, містить графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. І підпис ОСОБА_1 у цій графі спростовує посилання захисника на те, що відповідні права не роз`яснювалися.

Отже, ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Навродського Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн