Справа № 344/7195/21
Провадження № 33/4808/459/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Фединяка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 29 квітня 2021 року о 21-10 год. в с. Хриплин, вул. Центральна, 1, Івано-Франківської міської ради, керував транспортним засобом марки " Opel Astra ", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2021 року скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що в той день, який вказаний в адмінпротоколі, приїхав на своєму автомобілі в с. Хриплин, до своєї дачі, оскільки там працювали майстри. Того ж дня, майстри закінчували усі ремонтні роботи, і в них був святковий обід - шашлики, алкоголь розпивали. Вечері приблизно 19 год, за майстрами приїхав водій, і вони поїхали додому, він залишився ночувати на дачі.

Того ж ввечора о 21 год. сусіди викликали працівників поліції , що хтось буцімто їздить по вулиці (дрефтує). Його машина в цей час стояла біля його паркана. Приїхали працівники поліції, він надав їм відповідні документи і працівники поліції почали складати щодо нього адміпротокол за ст.130 КУпАП, однак дане правопорушення він не вчиняв, про що він ствердив працівникам поліції.

Під час, апеляційного розгляду свідок ОСОБА_2 пояснив, що в той день, який вказаний в адмінпротоколі, він з іншими майстрами робив ремонтні роботи в с.Хриплин, в ОСОБА_1 . В обідню перерву ОСОБА_1 приїхав і вони пообідали, випивали алкогольні напої. Ввечері майстри роз`їхались по своїх домівках, за ними приїхав водій (товариш). ОСОБА_1 залишився ночувати на дачі.

В суд апеляційної інстанції викликався свідок ОСОБА_3 , однак він двічі не з`явився в засідання. Проте від нього надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що в той день, між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт побутового характеру, так як вони є сусідами по дачі. Того ж дня, у ОСОБА_1 працювали робочі, встановлювали покрівлю будинку. ОСОБА_1 приїхав до робочих, припаркував автомобіль і після цього обідав з ними та випивав алкогольні напої. Після цього, ОСОБА_1 почав кричати в його сторону і ставити претензії до нього з приводу крадіжки в нього труб, при цьому виражався нецензурною лайкою, яка переросла в шарпанину. Під час цього його дружина ( ОСОБА_3 ) викликала працівників поліції.

Оскільки він був ображений на сусіда, тому працівникам поліції вказав, що ОСОБА_1 дрифтував на автомобілді та бігав з сокирою, хоча він цього не бачив. Пояснення писав під диктовку працівників поліції.

На даний час конфлікт вичирпався та до Перчиця жодних претензій не має.

Крім того, зазначив, що взяти участь в судовому засіданні не має можливості через професійну діяльність.

Заслухавши пояснення захисника Перчиця Л.З. та його захисника, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, суд вважає, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови вбачається, що про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов на підставі досліджених доказів, а саме: протоколом серії ААБ № 122721 від 29.04.2021 року про адміністративне правопорушення з зазначенням двох свідків адміністративного правопорушення з відповідними їх підписами; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2021 року, в якому зазначені виявлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.

Разом з тим, суддя не перевірив при розгляду справи пояснення ОСОБА_1 та подружжя ОСОБА_3 , тому суддя не повно з`ясував обставини справи, за таких обставин постанова підлягає скасуванню.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 вказав працівникам поліції, що не він керував транспортним засобом.

Окрім того, працівники поліції не надали відеозапис, з якого би вбачалось, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в час зазначений в адмінпротоколі.

Таким чином, факт перебування особи біля транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та не виконання такою особою функцій водія не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При таких обставинах в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якщо під час апеляційного розгляду не буде доведена вина поза всяким розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, на що послався суд першої інстанції, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду.

Разом з тим, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, позаяк обставини, викладені в протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності, що є підставою для закриття провадження.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому необхідно скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк