09.09.2021 Справа №607/7857/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/7857/21

09 вересня 2021 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №112043 від 26 квітня 2021 року, 25 квітня 2021 року о 23 год. 30 хв. по вул. 15 Квітня у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відмова №124. Огляд проводився на нагрудний відеореєстратор ВО-00047, ВО-0012, рапорти.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини викладені у протоколі. Пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, лише висловлював бажання пройти такий огляд шляхом відібрання біологічних зразків, про що було зазначено у направленні виданому слідчим. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Притула О.Б. просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що подала письмове клопотання.

Захисник вказала, що в матеріалах справи відсутні відомості про факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначенні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

З відеофайлів №735, камера 000012, час 04:25 та №743, камера 000012, час 01:55 вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи у медичному закладі неодноразово повідомляв, що він не відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а лише висловлює своє бажання пройти такий огляд в інший спосіб передбачений Законом шляхом відібрання біологічних зразків.

Працівниками поліції в порушення п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, доставлено ОСОБА_1 до найближчого медичного закладу у проміжок часу, що становить 2 год. 15 хв.

Крім цього, протокол містить виправлення у даті та часі його складення, що є порушенням вимог КУпАП.

Посилаючись на наведене та те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, просила провадження у справі закрити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. п. 6, 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

В силу вимог п. п. 9, 12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.

У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. п. 3, 4, 8, 10, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, аналіз вищенаведених положень Інструкції свідчить про те, що в медичному закладі огляд особи на стан сп`яніння може проводитись не лише за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», але й шляхом відібрання в особи біологічного середовища (кров, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) та його лабораторного дослідження. При цьому, Інструкція не містить жодних заборон відбирати у обстежуваної особи зразки біологічного середовища для проведення дослідження в закладі охорони здоров`я щодо наявності чи відсутності в особи речовин, що здатні спричинити стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення, серед яких і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає в ухиленні особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом, могли бути кваліфіковано, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, уповноважений працівник поліції спочатку повинен у чіткій, однозначній та зрозумілій формі висловити таку вимогу. І лише після цього особа може повідомити про свою відмову, або вчинити інші дії, які б свідчили про його небажання та ухилення від такого огляду.

Крім цього, склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

У відповідності до вимог п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ №14), якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 25 квітня 2021 року о 23 год. 30 хв. по вул. 15 Квітня у м. Тернополі, керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова №124. Огляд проводився на нагрудний відеореєстратор ВО-00047, ВО-0012, рапорти.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи долучено протокол, рапорти працівників поліції та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що працівники поліції прибули на виклик за фактом дорожньо-транспортної пригоди. На виконання вимог Інструкції працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 у медичний заклад де йому було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного приладу газоаналізатору «Drager Alcotest».

В медичному закладі ОСОБА_1 неодноразово зазначав про те, що не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак бажає здати сечу або будь-який інший біологічний зразок на дослідження. При цьому наголошував, що самий такий огляд зазначено у направленні слідчого.

На прохання ОСОБА_1 пройти огляд на визнання стану сп`яніння шляхом відібрання у нього зразків біологічного середовища, лікар, який проводив огляд, відмовив та зазначив, що ОСОБА_1 повинен першочергово пройти такий огляд виключно за допомогою «Драгера». Коли ОСОБА_1 не виявив бажання продувати «Драгер», лікар зафіксував факт відмови від проходження такого огляду.

Таким чином, дані відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції об`єктивно підтверджують твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом прядку.

Більше того, на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано той факт, що лікар зазначає про необхідність зазначення слідчим у направлянні про проведення огляду, у тому числі і за допомогою технічного приладу (папка 00047, файл 000720, 21 хв. запису о 01 год 49хв.), оскільки особа відмовляється проходити огляд за допомогою технічного приладу, так як у направленні слідчого зазначено шляхом забору сечі, крові.

Із відеозапису, що міститься у папці 00047 файл 000720 27 хв. 35 с. запису о 01 год 55 хв. працівник поліції повідомляє, що за 10 хв надасть інше направлення щодо проходження огляду.

Близько 02 год 16 хв. (папка 00047 файл 0775 02год 16 хв.) працівник поліції повідомляє, що вже є інше направлення із зазначенням проведення огляду за допомогою газоаналізатора.

О 02 год 17 хв. лікар пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального приладу зазначаючи про те, що у направленні слідчого вже зазначено про проведення такого огляду за допомогою газоаналізатора (папка 00047 файл 000720 02 год 17 хв.). При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння були виявленні у ОСОБА_1 о 00 год 04 хв., що підтверджується відеозаписом папка 00012 файл 000735 04 хв. 13 с. запису.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відтак, вказаний огляд пропонувалось пройти ОСОБА_1 , уже по спливу двох годи з моменту виявлення підстав для проведення такого огляду. На що ОСОБА_1 повторно зазначає, що не відмовляється від проходження огляду, проте бажає пройти такий огляд шляхом відібрання біологічних зразків.

Крім того, з досліджуваних відеоматеріалів встановлено, що лікарем не проводився зовнішній огляд ОСОБА_2 його поведінка, рухи, мовна здатність, що суперечить вимогам діючого законодавства щодо порядку проведення такого огляду та вказаний огляд не пропонувалось пройти ОСОБА_2 , а останній, відповідно від нього не відмовлявся. Більше того, останній зазначав про необхідність провести такий огляд.

Факт відсутності такого огляду також підтверджується відсутністю в матеріалах справи акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, дії ОСОБА_2 щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом надання для дослідження біологічних зразків, свідчать про те, що останній не ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлений Законом спосіб та вказують про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, наявними у справі об`єктивними доказами підтверджується те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та не заперечував проти проходження такого огляду у спосіб не заборонений законом.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які були виявленні у ОСОБА_1 та які стали підставою для проведення огляду на визначення стану сп`яніння.

Таким чином, аналізуючи в сукупності вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що працівниками поліції при складенні матеріалів відносно ОСОБА_1 порушено порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не забезпечено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог чинного Закону, у тому числі не забезпечено відібрання в останнього зразків біологічного середовища та їх передачі для подальшого дослідження.

Відповідно до вимог п. 22 Розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька