Провадження 3/557/860/2021
Справа 557/1316/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю захисника Пацко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща адміністративні матеріали, що надійшли з УПП у Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року ОСОБА_1 об 11 годині 46 хвилини на 301 км автодороги М-06 «Київ-Чоп», в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №647 від 23 липня 2021 року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Захисник останнього - адвокат Пацко О.О. у судовому засіданні просила провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вказуючи на відсутність достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивуючи таку свою позицію, захисник зазначила, що ОСОБА_1 категорично заперечує свою винуватість у вчинені інкримінованого йому правопорушення, так як в той день алкогольних напоїв не вживав, при цьому приймав ліки, які і могли вплинути на такий показник результатів газоаналізаторів при огляді на стан алкогольного сп`яніння. Останній, пройшовши огляд на місці зупинки транспортного засобу, результати якого показали величину 0,49 ‰, з такими не погодився та наполіг на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, де лікар двічі проводив огляд теж за допомогою газоаналізатора - «Lion Alkometer 700» і покази цього приладу були у першому випадку 0,39 ‰, а повторно через 20 хвилин - 0,36 ‰, що є нижчим за допустиму Віденською Конвенцією про дорожній рух норму - 0,50 г чистого алкоголю на літр крові.

Вказуючи на те, що національним законодавством не передбаченого максимального вмісту алкоголю у крові та у повітрі, що видихається, захисник просила суд застосувати положення Віденської Конвенції про дорожній рух та закрити провадження у справі, оскільки рівень алкоголю у крові було встановлено нижчим за допустиму названою Конвенцією норму.

Також захисник зауважила на порушенні процедури проведеного огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки такий був проведений у відсутності свідків та без застосування відеофіксації, і просила при вирішенні справи врахувати те, що саме робота водієм є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 , на утриманні якого знаходиться непрацююча дружина та малолітня дитина.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Зокрема за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними наступних досліджених доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №290278 від 23 липня 2021 року;

-результату тестування на алкоголь за допомогою приладу «Drager Alcоtest 6810», тест №2671 від 23 липня 2021 року, який показав результат - 0,49 ‰;

-письмових поясненнь свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу;

-акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 липня 2021 року, у якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння та зафісовано факт незгоди з таким результатом ОСОБА_1 ;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №647 від 23 липня 2021 року;

-постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4527624, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

-зобов`язання до протоколу від 23 липня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом ««Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , протягом 24 годин;

-відео з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З досліджених у судовому засіданні доказів суддею установлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням поліцейським спеціального технічного засобу «Drager Alcоtest 6810» та, висловивши свою незгоду з результатами проведеного огляду, був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, де пройшов такий огляд.

Згідно даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради від 23 липня 2021 року №647, ОСОБА_1 на час огляду - о 12 годині 34 хвилини 23 липня 2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як убачається з інформації медичного директора КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради від 13 вересня 2021 року за №2379 та долучених результатів тестування, при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 використовувався газоаналізатор «Lion Alkometer 700», результат тестування на алкоголь становить 0,39 ‰ та 0,36 ‰.

Підстав ставити під сумнів правомірність та об`єктивність висновку лікаря суддею не встановлено, даних щодо оскарження такого висновку та його скасування матеріали справи не містять.

Разом із цим, суддя зауважує, що пояснення захисника про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як алкогольних напоїв не вживав, а такі результати могли бути зумовлені вживанням ліків, є неспроможними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони не тільки не ґрунтуються на доказах, але й спростовуються наведеними вище даними, які покладені в основу даного рішення.

Таким чином вказані пояснення адвоката Пацко О.О. суддею розцінюються, як позиція захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене та відхиляються.

Неспроможними, на переконання судді, зважаючи на положення ст. 266 КУпАП, є також доводи захисника щодо порушення процедури проведеного огляду ОСОБА_4 у закладі охорони здоров`я, з тих підстав, що такий був проведений у відсутності свідків та без застосування відеофіксації, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Про те, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, зазначено також у п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Водночас ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно із наведеними вище нормативно-правовими актами залучення свідків вимагається при проведенні огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, якщо не можливо застосувати технічні засоби відеофіксації, а не при проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Суддя при цьому зауважує, що під час судового розгляду на підставі наявних доказів було встановлено, що огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я був проведений за наявності для того законних підстав, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та положень наведених вище нормативно-правових актів, з належною фіксацією його результатів.

Відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, будучи незгодним з оглядом, про який йдеться вище, ОСОБА_1 своїм правом на оскарження цього заходу забезпечення провадження не скористався.

Що стосується твердження захисника про те, що у національним законодавством не передбачено максимального рівня вмісту алкоголю у крові та у повітрі, що видихається, у зв`язку з чим остання просить застосувати положення Віденської Конвенції про дорожній рух та закрити провадження по даній справі, оскільки рівень алкоголю у крові водія, який було встановлено, є нижчим за допустиму названою Конвенцією норму, то суддя зауважує наступне.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

До того ж, відповідно до вимог Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння лікарем встановлюється діагноз (п. 15 Розділу ІІІ Інструкції). В той же час нормативно-правові акти не вимагають зазначення кількості проміле у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пункт 7, яким визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, міститися у Розділі ІІ Інструкції, який визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а не порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів, який проходив ОСОБА_1 , тобто порядок, на який посилається захисник, не підлягав застосуванню за встановлених обставин.

Дослідивши і оцінивши наведені докази в їх сукупності доходжу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу правопорушника, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних довідки інспектора відділу АП УПП в Рівненській області ДПП Антонюка М., ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія видачалося.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 гривні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 41-1, 130, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2021 року.

Суддя Ю.В. Оленич