Cправа № 333/4144/21
Номер провадження 3-зв/333/5/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової Ірини Йосипівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової І.Й. перебуває справа про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової І.Й. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що суддя Наумова І.Й. не надала можливості реалізувати право на захист, а саме відхилила заявлене ОСОБА_1 23 вересня 2021 року клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Зазначена поведінка судді ОСОБА_2 на його думку є обставинами, які очевидно викликають сумнів в її неупередженості.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином смс-повідомленням. Причини неявки суду не відомі. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Від судді Наумової І.Й. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові доводи заявника щодо відводу, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Доказів та підтверджень, того, що суддя Наумова І.Й. відмовила ОСОБА_1 в реалізації його права на захист, а саме відхилила заявлене ним клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, суду не надано, тому відповідно у суду відсутні докази про упереджене ставлення судді до заявника.

Інших підстав для відводу судді Наумової І.Й. у клопотанні про відвід судді не наведено.

Водночас як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»), рішення від 10 червня 1996 року.).

В клопотанні ОСОБА_1 не наведено жодного з перелічених факторів, а ні суб`єктивного який вказує на який вказує поведінка судді, а ні об`єктивного, який вказує на зацікавленість чи упередженість конкретного судді.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З огляду на усе вище перераховане приходжу до висновку, що відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової І.Й. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є вмотивованим, а тому у задоволенні відводу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумової Ірини Йосипівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова