Справа № 463/2403/21 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/891/21 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кухара М.В., на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 , 26.02.2021 о 22 год. 45 хв. на вул. Івасюка, 6, у м. Львів-Винники, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного бокового інтервалу, не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , чим спричинила технічні пошкодження обом автомобілям, однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, чим порушила п.п. 2.3б, 2.5, 13.3 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Кухар М.В. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати дану постанову.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, постанова не відповідає матеріалам та обставинам справи. Зазначає, що на 17 травня 2021 року у судді Нора Н.В. окрім справи ОСОБА_1 було призначено до розгляду ще три справи про адміністративне правопорушення на той самий час. Він разом із ОСОБА_1 були присутні у приміщенні суду, але ніхто не з`ясовував явки учасників, а о 10.00 год. почали з`ясовувати явку учасників на цивільну справу. На його запитання чи буде розгляд справи ОСОБА_1 отримав відповідь, що справа вже розглянута та прийнято рішення. Він повідомив про наявність клопотання про призначення експертизи на, що йому запропонували подати таке до канцелярії, що він і зробив. 19.05.2021 він надіслав заяву на електрону адресу суду про видачу копії постанови, коли прийшов до суду йому повідомили, що заява загубилась, та запропонували подати повторну заяву, та прийти через декілька днів. Постанову він отримав лише 01.06.2021, тому просить поновити строк апеляційного оскарження.

Звертає увагу на те, що при складанні протоколу мала місце не вірна оцінка ситуації поліцейськими та конфлікт з водієм автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 . Дійсно ОСОБА_1 мала розмову із ОСОБА_2 на АЗС «ОККО» щодо пошкодження належного останньому транспортного засобу, але вони разом оглянули автомобіль ОСОБА_1 та не виявили на ньому жодних пошкоджень. ОСОБА_1 заперечила факт ДТП за її участі та запропонувала викликати поліцію, але водій ОСОБА_3 поїхав із АЗС шукати можливого учасника ДТП. ОСОБА_1 поїхала додому. Пізніше ОСОБА_2 побачив знову транспортний засіб ОСОБА_1 та викликав поліцію, які по приїзду повідомили ОСОБА_1 не лише про ДТП, але і висунули підозру, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Стан ОСОБА_1 не викликав підозри, оскільки вона розмовляла та поводилась адекватно, працівники поліції домовились із ОСОБА_2 про забезпечення ним двох свідків та відпустили його, а ОСОБА_1 змусили очікувати не висуваючи жодних звинувачень. Загалом процес оформлення матеріалів тривав понад 2 години. Вважає, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10, п. 9.10 ПДР, та незрозумілим залишається факт не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Звертає увагу на те, що як обов`язок проходження огляду так і відмова від нього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, постанову судді скасувати.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з відеозапису події від співробітники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вона має три можливих варіанти: пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, може пройти огляд у медичному закладі, або може відмовитися від проходження огляду. Від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано правоохоронцями.

При цьому, ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідків такої відмови.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 014609 від 27 лютого 2021 складений про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Викладаючи у протоколі фабулу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський не вказав, що ОСОБА_1 відмовилась від запропонованого йому огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду лише формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суддя вірно встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №014608 за ст. 124 КУпАП (а.с. 15);

схемою місця ДТП яка сталася 26.02.2021 о 22 год. 45 хв. у м. Львові Винники вул. Івасюка, 6 та в якій зазначено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів марки «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 та «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , (а.с. 17);

поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 19);

поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 21);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських відповідно до якого свідок ОСОБА_4 розповідала працівникам поліції про обставини ДТП та вподальшому зазначила про них у письмових поясненнях (а.с. 4).

Стягнення за дане правопорушення на ОСОБА_1 накладено не було, оскільки суддя наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, в даному випадку за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП мало місце 26 лютого 2021 року. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити захиснику Кухару М.В. строк апеляційного скарження.

апеляційну скаргу захисника Кухара М.В. задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич