Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/303/21 Головуючий у суді І інстанції: Бойко І.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

секретаря Ковальової Н.Д.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1

представника особи, яка притягується до відповідальності -

адвоката Пільгуя О.А.,

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Осетрова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Усатенка В.Ю., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеської області, з повною вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, пенсіонер за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2021 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188891 від 05.02.2021 року, 04.02.2021 року о 18 год. 30 хв. в м. Кропивницький на перехресті просп. Винниченка та провулку Водостічного, водій керуючи автомобілем був неуважним,не стежив за зміною дорожньої обстановки, під час виїзду з пров. Водостічного на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Nissan Maxima» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі проспект. Винниченка з права на ліво відносно останнього та допустив з ним зіткнення. В результаті чого, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги, передбачені п.2.3 Б, 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188890 від 05.02.2021 року, а саме 04.02.2021року о 18 год. 30 хв., в м. Кропивницький гр. ОСОБА_1 після скоєння ДТП залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Судове рішення мотивовано тим, що при розгляді матеріалів, за клопотанням учасників було проведено комплексну судову інженерно-технічну експертизу.

За висновком експертів №1746-1748/21-27 від 08.06.2021 року, з технічної точки зору, виконання вимог п. 2.1 та п. 16.11 ПДР для водія ОСОБА_1 є формальним. Дана формальність полягає в тому, що вимога надати дорогу ТЗ, які рухаються по головній дорозі стосується лише тих випадків, коли невиконання даних вимог може створити перешкоду для руху інших учасників дорожнього руху.

Згідно висновків експертів, за умови дотримання вимог п. 12.4 та 12.9 ПДР водієм ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 мав технічну можливість закінчити маневр та не допустити зіткнення з ТЗ «Ніссан», однак, враховуючи, що швидкість ТЗ «Ніссан» становила 73.8 км/год., що значно перевищує максимально допустиму швидкість в населеному пункті, водій ОСОБА_1 був позбавлений можливості об`єктивно оцінити дорожню обстановку та відповідно реагувати на її зміну.

Вказані твердження експерта повністю узгоджуються з переглянутим відеозаписом пригоди і доводи потерпілого не спростовують дані висновки.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що при розгляді матеріалів не було надано беззаперечних доказів вини водія ОСОБА_1 у створенні ДТП.

В апеляційній скарзі адвокат адвоката Усатенко В.Ю., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що привиїзді з провулку встановлений знак 2.1. «Дати дорогу», відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Як видно з матеріалів справи та відеозапису ОСОБА_1 не дав дорогу автомобілю, яким керував ОСОБА_2 , при цьому зазначив, що при проїзді перехрестя керувався не правилами дорожнього руху, а власними припущеннями та особистими відчуттями щодо швидкості руху інших учасників руху.

При цьому, як видно на відеозаписі ОСОБА_1 почав рух через полосу по якій рухався ОСОБА_2 перед самим автомобілем «Nissan Maxima» д.р.н. НОМЕР_1 , не впевнившись у безпеці такого маневру у наслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

З висновку експертизи експерт убачає перевищення швидкості транспортним засобом «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та недотримання ним вимог ПДР України. Однак, вказані обставини, не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, проте, щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення ним вимог ПДР України не складався.

Водночас, вказана обставина в жодному разі не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку дотримання ним вимог Правил дорожнього руху, оскільки відповідно до вимог п. 2.3 цих Правил, водій зобов`язаний зокрема «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», «не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам».

Водночас, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, оцінюючи кожний наведений доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаємо, що саме в діях ОСОБА_1 наявні порушення вимог 8.4(6), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, адже такі порушення вимог ПДР України перебувають у прямому причино - наслідковому зв`язку з настанням наслідків у виді дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, відповідно до висновку експерта №23/21 від 06.05.2021 в даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Infiniti QX56», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимог знаку 2.1. «Дати дорогу» були причиною виникнення ДТП.

Вважає, що швидкість автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 не впливає на необхідність не виконувати водієм «Infiniti QX56», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимоги знаку 2.1. «Дати дорогу».

При цьому, експерти не вказують, що автомобіль «Infmiti QX56» доїхав до середини проспекту Винниченка і коли почав перетинати середину проїжджої частини і тим самим перетинати траєкторію руху автомобіля «Nissan Maxima», автомобіль «Nissan Maxima» знаходився вже на відстані близько 15 м.

Тобто, ОСОБА_1 не надав дорогу автомобілю «Nissan Maxima», який вже знаходився на відстані близько 15 м і почав рух перед автомобілем «Nissan Maxima», який рухався по головній дорозі через перехрестя на зелене світло світлофора.

У висновку зазначено, що коли ОСОБА_1 вже проїхав середину проспекту Винниченко, він побачив, що автомобіль з яким в подальшому відбулось зіткнення, значно наблизився до перехрестя, він рухався у лівій смузі руху та ОСОБА_1 зрозумів, що він рухається із значним перевищенням допустимої скорості. Оскільки ОСОБА_1 вже проїжджав перехрестя, був зобов`язаний завершити цей рух та звільнити ліву смугу руху автомобіля, що наближався справа, і ОСОБА_1 продовжив рух через перехрестя.

Тобто, ОСОБА_1 бачив, що автомобіль «Nissan Maxima», який рухався з правої сторони, значно наблизився до перехрестя та усвідомлював, що автомобіль наближається, легковажно розраховував, що встигне проїхати перед вказаним автомобілем і продовжив рух, зазначаючи, «був зобов`язаний завершити цей рух».

Вважає, з викладеного вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 12.3. ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. ОСОБА_1 не виконав обов`язок визначений п. 12.3. ПДР, а натомість зазначив, що «був зобов`язаний завершити цей рух», що є грубим порушенням ПДР.

Крім того, у висновку експертів на арк. 13 в останньому абзаці експертами вказано, що водієм автомобіля «Infmiti QX56» був ОСОБА_3 , тобто висновок складався взагалі за іншими матеріалами, а не за матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У висновку від 08.06.2021 зазначено, таким чином, з моменту виїзду автомобіля «Infiniti QX56» на проспект Винниченка (з моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля Nissan Maxima) до моменту зіткнення ТЗ минає час 0:00:05. 120 тобто 5 секунд 120 мілісекунди (5,120 сек.).

Дане судження не відповідає дійсності, так як на відео видно, що момент виникнення небезпеки для водія автомобіля «Nissan Maxima» наступає з часу виїзду автомобіля «Infmiti QX56» на полосу руху автомобіля «Nissan Maxima», що відповідає часу 19:49:58, тобто близько за 1 секунду до моменту зіткнення, так як пересікаючи зустрічну полосу руху автомобіль «Infmiti QX56» не міг створити небезпеку для водія автомобіля «Nissan Maxima». Аналогічний висновок викладений у висновку експерта від 06.05.2021 №23/21.

Суддя в оскаржуваній постанові від 11.08.2021 визнав винним у скоєні ДТП ОСОБА_2 з власної ініціативи, без протоколу про адміністративне правопорушення складеного уповноваженими особами та без доказів зібраних у встановленому порядку.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

З викладеного видно, що складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду здійснюється після ДТП і лише після складення такого повідомлення сторони мають право залишати місце ДТП, а тому суддею безпідставно вказано, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП так як, начебто домовився на наступний день скласти євро протокол.

Тобто, підстави залишення ОСОБА_1 місця ДТП не відповідають вимогам Закону.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції - скасувати, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчить наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу адвоката та пояснив суду, що рухався по проспекту Винниченка в напрямку площі Богдана Хмельницького в м. Кропивницький. В цей час, з лівого для його напрямку руху, боку, з другорядної вулиці виїхав автомобіль «Інфініті», який не виконав вимоги знаку "Дати дорогу", створив йому перешкоду, внаслідок чого відбулася ДТП. Через деякий час, водій автомобіля «Інфініті» зник з місця пригоди, відразу з`їхав з місця скоєння ДТП, та сказав, що оскільки вони від`їхали від місця зникнення не має необхідності викликати працівників поліції, а тому все з`ясовувати будуть наступного дня.

Після цього, ОСОБА_1 заїхав до власного домоволодіння, а коли він ( ОСОБА_2 ) викликав працівників поліції телефонував ОСОБА_1 , але той відключив телефон та дзвонив у вхідний дзвінок хвіртки, проте той не виходив Вважає винним в ДТП саме водія автомобіля ОСОБА_4 , який повинен був надати йому дорогу.

Щодо обставин порушення ОСОБА_1 вимог ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 після ДТП повідомив щоб він залишив транспортний засіб у нього в подвір`ї, вину у чиненні ДТП не визнав. Поїхав з місця ДТП, під час спілкування з ним з приводу того, що він викликав працівників поліції ОСОБА_1 повідомив що він вже вжив алкоголь, просив не складати адміністративні матеріали, у разі складання матеріалів почав залякувати його адвокатами.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що 04.02.2021 року він рухався по пров. Водостічний, перетинаючи проспекту Винниченка в м. Кропивницький. Бачив з правого боку автомобіль «Ніссан», який знаходився на значній відстані від нього. Після цього, він пропусти декілька автомобілів, які рухалися по головній дорозі зліва від нього та почав перетинати головну дорогу.

Враховуючи допустиму швидкість руху автомобіля та відстань до нього, був впевнений в можливості закінчення свого маневру безпечного проїзду проспекту Винниченка, однак, водій автомобіля «Ніссан» допустив з ним зіткнення.

Вважає винним в ДТП водія автомобіля «Ніссан», який значно перевищив допустиму в населеному пункті швидкість, змінив напрямок руху з`їхавши з лівої полоси вправо, внаслідок чого ОСОБА_1 не мав можливість враховувати, що погіршило дорожню ситуацію та призвело до ДТП. При цьому, зіткнення вже відбулося за межами смуги руху та проїжджої частини по якій рухався водйя автомобіля «Ніссан».

Вказав, що місце ДТП залишив лише після попередньої домовленості з водієм автомобіля Ніссан ОСОБА_2 , про складання європротоколу наступного дня.

Щодо обставин порушення ОСОБА_1 вимог ст. 122-4 КУпАП, останній повідомив, що після ДТП він підійшов до ОСОБА_2 впевнився, що той не потребує медичної допомоги, домовили на наступний день розібратися з ДТП, а також домовили про спільній провині. Згодом, через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_2 та повідомив його, що викликає працівників поліції. Після розмови він поклав мобільний телефон який був розряджений та відключився, тому не міг чути дзвінка.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на обставини викладені з письмовому запереченні.

Зазначив, що за умови якби автомобіль «Nissan Maxima» рухався з допустимою швидкістю то він би не доїхав до траєкторії руху автомобіля Infmiti QX56. Вказував, що ДТП сталося безпосередньо з вини водія автомобіля «Nissan Maxima».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №188891 в провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху, а саме те, що він керуючи автомобілем був не уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, під час виїзду з пров. Водостічного на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Nissan Maxima», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі проспект Винниченка з права наліво відносно останнього та допустив з ним зіткнення.

За змістом п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Із схеми місця ДТП доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП відбулося на перехресті просп. Винниченка та провулку Водостічного. Освітвлення місця ДТП сутінки. Стан покриття проїзної частини мокре та забруднене. На перехресті є: наявність зовнішнього освітлення проїжджої частини в темний час доби; наявність зовнішнього освітлення тротуару в темний час доби; наявність дорожніх знаків пріоритету руху на головній дорозі, наявність дорожніх знаків щодо вказаного пріоритету проїзду на другорядній дорозі; наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини; наявність горизонтальної розмітки на пішохідному переході. На момент скоєння ДТП працював світлофорний об`єкт. Відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП.

З письмових показань свідка ОСОБА_2 , вбачається, що він в той день їхав по проспекту Винниченка, на регульованому перехресті, в напрямку головної дороги, на зелений сигнал світлофору. Після чого інший учасник дорожнього руху, виїжджаючи з другорядної дороги позначеним знаком пріоритету 2.1 не надав перевагу в русі.

З письмових показань свідка ОСОБА_1 вбачається, що він в той день він перетинав просп. Винниченка та пров. Водостічний, з лівої сторони були відсутні машини з правої рухалась машина. На другій половині дороги зазначена машина зіткнулась з його авто. Водій транспортного засобу не гальмував і не пробував звернути ліворуч, незважаючи на те, що ліва частина дороги була вільна.

В своїх додаткових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про те, що він чітко бачив світло фар автомобіля, який рухався в напрямку перехрестя, але він був на дуже значний відставні.

Коли він вже проїхав середину він побачив, що автомобіль рухався в лівій смузі із значним перевищенням допустимої скорості.

Оскільки, він вже проїжджав перехрестя він зобов`язаний був завершити рух та звільнити смугу для руху автомобіля.

В суді апеляційної інстанції допитаний експерт ОСОБА_6 , який підтримав свою експертизу та пояснив, що за якби водій автомобіля «Nissan Maxima» рухався з припустимою швидкістю 50 км/год. то автомобіль «Infmiti QX56» перетнув перехрестя та звільнив смугу руху «Nissan Maxima».

В той же час, добавив, що дії водія автомобіля «Nissan Maxima», які вирозилися в перевищенні ним швидкості руху 50 км/год. знаходяться у прямому причинному зв`язку з обставинами ДТП, які мали місце.

На запитання суду: що означає вимоги знаку 2.1 та п. 16.11 у відношенні водія автомобіля «Infmiti QX56 носять «сугубо формальний характер»? - експерт ОСОБА_6 не зміг чітко відповісти на вказане питання, а лише вказав, що причиною ДТП стало перевищення водієм автомобіля «Nissan Maxima» швидкості руху 50 км/год.

На запитання представника потерпілого: чи потрібно водію стежити за зміною дорожньої обстановки після перетину осьової лінії на смугу зустрічного руху? як повинен діяти водій у разі виявлення транспортного засобу на головній дорозі після перетину осьової лінії? Та щодо оцінки дій водія автомобіля «Infmiti QX56», який виявивши перешкоду в русі з богу транспортного засобу «Nissan Maxima» все ж таки поїхав йому на зустріч? - експерт ОСОБА_6 також не зміг чітко відповісти, а лише повторив про перевищення водієм автомобіля «Nissan Maxima» дозволеної у місті швидкості руху 50 км/год., вказавши, що якби водій автомобіля «Nissan Maxima» рухався з припустимою швидкістю 50 км/год. то автомобіль «Infmiti QX56» перетнув перехрестя та вспів звільнити смугу руху «Nissan Maxima».

З відеозаписів ДТП та скріншотів відеозаписів вбачається, що ДТП відбулось у темний час доби в межах населеного пункту на перехресті проспекту Винниченка (головна дорога) та провулку Водостічного (другорядна дорога) в м. Кропивницького.

Водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 рухався по провулку Водостічного та на перехресті мав намір перетнути проїзну частину проспекту Винниченка, який має по дві смуги руху як в одному напрямку та і в іншому. По провулку Водостічного перед перехрестям з проспектом Винниченка встановлений дорожній знак 2.1 дати дорогу. По проспекту Винниченка перед перехрестям встановлений світлофорний об`єкт.

Також з відеозапису вбачається, як водій ОСОБА_1 під`їжджає до центру перехрестя, в цей час водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 рухаючи по лівій смузі руху, на зелений сигнал світлофора, застосовує екстрене гальмування та з метою уникнення ДТП змінюю смугу руху транспортного засобу з лівої на праву. Натомість водій ОСОБА_1 продовжує рух свого транспортного засобу, в результаті чого відбулось ДТП.

В той же час суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновок експертів №1746-1748/21-27 від 08.06.2021 року, з наступних підстав.

Як вбачається з висновку експертів вимоги дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР у відношенні до водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 носять «сугубо формальний характер».

В суді апеляційної інстанції експерт, який проводив експертизи не зміг чітко відповісти на питання що означає «сугубо формальний характер».

Відповідно до вимог п.1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У випадку ДТП суду необхідно встановити чи виконані учасниками дорожнього руху вимоги ПДР або їх не виконання.

Натомість поняття «сугубо формальний характер» може значити, як одночасне виконання їх ті і не виконання, або не виконання водієм вимог ПДР, однак це порушення є незначним.

На думку суду, у разі виконання водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 вимоги дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР експерти безпосередньо у висновку зазначили про це.

Отже, експерти, які виклали висновки, що містять неоднозначне поняття.

В той же час висновок експертів №1746-1748/21-27 від 08.06.2021 року зводиться до того, що якщо б автомобіль «Nissan Maxima» рухався з припустимою швидкістю то він не доїхав до траєкторії руху автомобіля «Infmiti QX56».

Проте, досліджуючи матеріали, приходячи до беззаперечних висновків про наявність причинного зв`язку з фактом ДТП, саме невідповідність вимогам п. 12.4, 12.9 ПДР дії водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , експертами без належної уваги залишились, як обставини ДТП, зокрема, відсутність переваги в русі транспортного засобу який рухався по другорядній дорозі, наявність переваги у русі водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі на дозволений сигнал світлофору «зелений» так і письмові пояснення водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 щодо обставин вчинення ДТП, відповідно до яких водій мав змогу зупинити транспортний засіб, однак цього не зробив, оскільки вважав правильним завершити рух.

Більш того, письмові пояснення водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 (а.с. 24-25), взагалі заперечують про наявність причинного зв`язку з фактом ДТП саме невідповідність вимогам п. 12.4, 12.9 ПДР дії водія «Nissan Maxima» ОСОБА_2 .

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що експертами проведено експертизи не повно, не об`єктивно, однобічно та без належної уваги залишено вимоги ПДР України щодо необхідності виконання водієм автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 16.11 ПДР України, а також самі пояснення водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 (а.с. 24-25), які взагалі спростовують викладені висновки.

В той же час, посилання суду на висновок експертів №1746-1748/21-27 від 08.06.2021 року в якому зазначено про «сугубо формальний характер» та «формальність», як підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу є неприпустимим, оскільки в розумінні змісту «формальність» експерти зазначають все ж таки зазначають про можливе невиконання водієм «Infmiti QX56» ОСОБА_1 вимог вимоги дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР.

На думку суду апеляційної інстанції, у разі наявності висновку експерта, який має неоднозначний характер для його розуміння, прийшовши висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції повинен самостійно мотивувати своє рішення.

А тому, постанова суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не бере до уваги інший висновок експерта № 23/21 від 06.05.2021 року (а.п. 76-82), оскільки експертиза проведена експертом, який не досліджував всі докази у справі.

Оцінюючи вищевикладені докази суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що для розгляду справи відсутня будь-яка додаткова потреба в спеціальних знаннях, а подальше призначення експертизи у справі призведе до невмотивованого затягування її розгляду.

Враховуючи те, що для вирішення справи відсутня додаткова потреба в спеціальних знаннях, суд апеляційної інстанції може самостійно дослідити всі докази в матеріалах справи, а також подальше призначення експертизи у справи призведе до затягування її розгляду, вважаю що у задоволенні клопотання захисника про призначення нової експертизи у справі необхідно відмовити.

Так, для безпечного проїзду перехрестя у даному випадку водії обох транспортних засобів, зокрема ОСОБА_2 ,рухаючись по головній (в тому числі на дозволений «зелений» сигнал світлофору) та водій ОСОБА_1 , рухаючись другорядній дорозі повинні виконати вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР України

( - п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху),

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п. 12.4, п. 12.4 (б) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість).

Крім того, водій транспортного засобу рухаючись на другорядній дорозі повинен виконати вимоги п. 16.11 ПДР України, відповідно до яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто, в даному випадку водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 , який почав рух по другорядній дорозі не дочекавшись звершення маневру транспортним засобам, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі зліва та вказував покажчик повороту праворуч, а саме виконання ним маневру повороту праворуч вже порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Виходячи із змісту вимог п.п. 2.3 (б) і (д) ПДР України водій транспортного засобу «Infmiti QX56» ОСОБА_1 , рухаючись на другорядній дорозі маючи намір перетнути дорогу яка має одну чи декілька смуг руху, як в одному та в і іншому напрямку повен: стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Враховуючи те, що водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 перед самим початком руху через перехрестя бачив автомобіль «Nissan Maxima», в даному випадку водій ОСОБА_1 у відповідно до вимог п.п. 2.3 (б) і (д), 16.11 ПДР України наближаючись до середини перехрестя, рухаючись на другорядній дорозі, повинен звернути на транспортні засоби, які наближаються до даного перехрещення по головній дорозі та незважаючи на їх швидкість безумовно дати дорогу.

В той же час, вимоги п. 1.5, 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР України розповсюджуються і на водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , який рухався на дозволений «зелений» сигнал світлофора оскільки згідно ПДР та мав перевагу руху щодо автомобіля «Infmiti QX56» під керування ОСОБА_1 , що рухався по другорядній дорозі. У випаду коли транспортний засіб, що знаходиться на другорядній дорозі в порушення вимого ПДР не зупиняється, водій заради власної безпеки та безпеки інших учасників дорожнього руху повинен зупинити транспортний засіб для уникнення. Отже, дії водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 щодо зміни траєкторії руху були зумовлені порушенням вимог ПДР України водієм автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 та зумовлені необхідністю уникнути зіткнення. За таких підстав, твердження захисника Миндри Є.Б. , що зіткнення відбулося поза межа початкової траєкторії та смуги руху автомобіля «Nissan Maxima» - є необґрунтованими.

З цих підстав також є необґрунтованими твердження захисника про можливість водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 безпечно зупинити транспортний засіб.

За вказаних умов навіть незначне перевищення швидкості водієм автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 не перебувало у причинному зв`язку зі скоєною ДТП.

В той же час як вбачається з письмових пояснень водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 він з початку руху на перехресті спостерігав за транспортним засобом «Nissan Maxima», який спочатку знаходився на значний відстані, а коли він вже проїхав середину проспекту, автомобіль «Nissan Maxima») значно наблизився до перехрестя.

При цьому, водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 хибно розуміючи вимоги ПДР України, зазначає про те, що на його думку він мав першочергове право проїхати перехрестя та зобов`язаний завершити рух.

Вимогами п. 16.5 ПДР України встановлено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Однак, вказані вимоги лише стосуються звершення руху на регульованих перехрестях.

В даному випадку, у випадку появи транспортного засобу, який рухається по головній дорозі, водій транспортного засобу рухаючись на другорядній дорозі повинен виконати п. 1.5 ПДР України (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків).

При цьому, небезпека для руху автомобіля «Nissan Maxima» виникає саме з моменту перетину осьової лінії, яка розділяє транспортні потоки різних напрямків, оскільки автомобіль, що виїжджає з другорядної дороги міг зупинитися перед осьовою для безпечного руху автомобіля, який рухався по головні дорозі.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.

Тобто, водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 зрозумівши, що створив небезпеку для руху водію автомобіля Nissan Maxima ОСОБА_2 , який мав перевагу в русі, зобов`язаний негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги застосувати екстрене гальмування та зупинити транспортний засіб, а не продовжувати рух та перетинаючи траєкторію руху транспортного засобу «Nissan Maxima».

Таким чином, в суді апеляційної інстанції встановлено, що перевищення швидкості водієм автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 не знаходяться у причинному зв`язку з фактом ДТП.

Також, не можуть бути задоволені доводи захисника стосовно залишення рішення суду першої інстанції в силі з підстав того, що якщо б автомобіль «Nissan Maxima» рухався з припустимою швидкістю то він не доїхав до траєкторії руху автомобіля «Infmiti QX56», оскільки вказане жодним чином не знаходяться у причинному зв`язку з фактом ДТП, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В суді апеляційної інстанції достовірно встановлено, що в причинному зв`язку з фактом ДТП знаходиться, саме не виконання водієм автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 вимог п. 1.5 ПДР України оскільки він завчасно бачив автомобіль «Nissan Maxima», який рухався по головній дорозі, проте невірно визначив дистанцію та швидкість вказаного автомобіля, не вжив заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, а навпаки продовжував рух напереріз траєкторії руху транспортного засобу «Nissan Maxima», оскільки вважав свої дії правильними.

В той же час, як вбачається з відеозаписів та скриншотів з відеозаписів водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , ще до перетину водієм автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 середини перехрестя, перебуваючи на незначній відстані від нього та розуміючи, що автомобіль «Infmiti QX56» не намагається зупинитись та надати йому перевагу в русі, застосував екстрене гальмування.

При цьому, доводи захисника стосовно того, що водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 мав змогу продовжити рух та ДТП сталося за межами перехрестя, як підстава для залишення судового рішення суду першої інстанції в силі, суд апеляційної інстанції не може бути враховано оскільки останній завчасно, до моменту виїзду автомобіля «Infmiti QX56» на смугу руху автомобіля «Nissan Maxima», водій ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування.

При цьому, з метою збільшення гальмівного шляху змінив смугу руху з лівої на праву, в подальшому транспортний засіб перерубував у некерованому стані, що було зумовлено саме порушення вимого ПДР України «дати дорогу». Проте, вказані обставини не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

В той же час слід зазначити про те, що зіткнення, яке спричинило механічні пошкодження з матеріальними збитками, сталося після недозволеного маневру водія ОСОБА_1 , а саме порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 16.11 ПДР України, що виключає в діях водія ОСОБА_2 порушення ПДР, оскільки аварійна ситуація спричинена не його діями, а іншим водієм.

Саме по собі не уникнення зіткнення не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії були вимушеними і не перебували у прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Аналізуючи дії водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 та водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила» суд апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.

Як вбачається з відеозаписів та скриншотів з відеозаписів перед початком руху автомобіля «Infmiti QX56» по головній дорозі в безпосередній близькості знаходився та рухався транспортний засіб «Nissan Maxima» .

З пояснень водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль наближався до перехрестя зліва включив покажчик правого повороту, тобто мав намір повернути праворуч на провулок Водостічний з якого він виїжджав, а тому на думку водія він не створював перешкоди для руху проїжджаючого перехрестя прямо.

Однак відповідності до вимог п. 16.11 ПДР України водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 повинен дати дорогу цьому транспортному засобу, незалежно від напрямку подальшого руху.

Наближаючись до перехрестя водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 бачив транспортні засоби, які наближалися до перехрестя по смузі зустрічного руху, оскільки незважаючи на темний час, погодні умови не створювали перешкоди, для водіїв які рухалися з увімкненим ближнім світлом фар, оглядовість було достатньою, щоб визначити відстань транспортних засобів, які наближалися до перехрестя.

А тому, водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 мав право розраховувати, що водії транспортних засобів, що рухаються по другорядній дорозі спочатку дадуть дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Також, водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 наближаючись до перехрестя по головній дорозі на дозволений «зелений» сигнал світловода мав перевагу в русі щодо транспортних засобів по другорядній дорозі, а тому мав право розраховувати, що водії транспортних по другорядній дорозі дадуть йому дорогу.

В той же час, водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 наближаючись до перехрестя по головній дорозі розумів, що на перехресті встановлений знак 2.1 «дати дорогу» та мав право розраховувати, що водії транспортних по другорядній дорозі зобов`язані визначити наявність транспортних засобів, що рухають по головній дорозі.

Крім того, водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , ще до перетину водієм автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 середини перехрестя, перебуваючи на незначній відстані від нього та розуміючи, що автомобіль «Infmiti QX56» не намагається зупинитись та надати йому перевагу в русі, застосував екстрене гальмування, а тому мав право розраховувати, що водій автомобіля «Infmiti QX56» виконає вимоги п. 1.5 ПДР тим самим негайно вживе заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вживе всіх можливих заходів до усунення перешкод, а саме зупинення транспортного засобу.

В той же час, водій автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 належно виконуючи технічний зміст вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР («дати дорогу») визначивши наявність транспортних засобів, що рухаються по головній дорозі (у даному випадку автомобіль «Nissan Maxima»), та належно розраховував на те, що цей транспортного засіб перешкодить безпечному маневру, закінчення перетину головної дороги мав цілковиту можливість уникнути ДТП..

Даючи оцінку діями водія автомобіля «Infmiti QX56» ОСОБА_1 та водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР, в даній дорожній обстановці, суд апеляційної інстанції надає перевагу діям водія автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 , який мав право розраховувати на виконання водієм автомобіля» «Infmiti QX56» ОСОБА_1 п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 16.11 ПДР України.

Таки чином судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Infmiti QX56», який рухався по другорядній на перехресті із головною дорогою неправильно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність і всупереч вимогам дорожнього знаку 2.1 та пункту 16.11 ПДР не надав дорогу автомобілю «Nissan Maxima» під керуванням ОСОБА_2 який підіждав по головній дорозі до перехрестя та всупереч вимогам пункту 1.5 ПДР - неправильно оцінив дорожню обстановку , не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, не застосував екстрене гальмування і не зупинив транспортний засіб, та допустив з ним зіткнення, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З огляду на викладене, в суді апеляційної інстанції є доведеним те, що водій ОСОБА_1 04.02.2021 року о 17.50 год. в м. Кропивницький на перехресті просп. Винниченка та провулку Водостічного, керуючи автомобілем був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, під час виїзду з пров. Водостічного на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Nissan Maxima», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі проспект Винниченка з права на ліво відносно останнього та допустив з ним зіткнення.

В результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги, передбачені п.2.3 Б, 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а тому твердження захисника з приводу того, що водій автомобіля «Nissan Maxima» ОСОБА_2 можливість , безпечно зупинити транспортний засіб за умови дотримання ним швидкості 50 км/год, або іншій меншій швидкості суд апеляційної інстанції не може.

Як вже зазначалось водій ОСОБА_2 мав перевагу руху перед водієм

ОСОБА_1 оскільки рухався на зелений сигнал світлофора.

Твердження, захисника про те, що апеляційний суд не може встановлювати обставини справи і самостійно визначити час ДТП, яка мала місце саме близько 17 год. 50 хв., а не о 18 год. 30 хв. апеляційний суд не враховує, оскільки дійсний час, а саме 17 год. 50 хв., - жодним учасником події не заперечувався. Тому невірний час зазначено в межах технічної похибки та на кваліфікацію діяння не впливає.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.п.2.10.а., 2.10.в. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Вина ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підтверджується дослідженими в суді доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія серії ДПР18 №188890 від 05.02.2021 року, яким підтверджується, що саме 04.02.2021року ОСОБА_1 після скоєння ДТП залишив місце пригоди.

- поясненнями ОСОБА_2 наданими суду апеляційної інстанції наявними в матеріалах справи, відповідно до яких ОСОБА_1 повідомив йому номер телефону та заїхав у двір будинку ;

- аудіо записом розмови ОСОБА_2 з представниками поліції, з якого можливо встановити, що остнній на місце ДТП викликає представників поліції при цьому транспортний засіб ОСОБА_1 , ще знаходився на місці ДТП (а.с. 34);

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких він залишив місце пригоди, оскільки з ОСОБА_2 домовились о зустрічі наступного дня. При цьому зазначає про те, що йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що викликав поліцію. Оскільки його телефон розрядився він поклав його заряджатися та не чув подальших телефонних дзвінків.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена повністю.

З огляду на викладене, в суді апеляційної інстанції є доведеним те, що ОСОБА_1 04.02.2021 року о 19.50 год. в м. Кропивницький гр. ОСОБА_1 після скоєння ДТП залишив місце пригоди. По зверненню гр. ОСОБА_2 були проведені розшукові дії та встановлено особу. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника стосовно того, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 домовились не викликати поліцію не можуть бути враховані, оскільки не підтвердженні жодними доказами.

В той же час у разі, якщо учасники ДТП домовились не викликати поліцію, ОСОБА_1 необхідно зафіксувати таку домовленість, будь якими засобами.

Більш того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив що знав про те, що ОСОБА_2 викликає поліцію, вважаючи, що він діє всупереч чоловічих домовленостей.

Отже, апеляційний суд не враховує доводи ОСОБА_1 про те, що покинув місце пригоди, оскільки з ОСОБА_2 домовились о зустрічі наступного дня для складання євро протоколу, оскільки такий протокол не був складено, не було визначено особу, яка винна у вчиненні ДТП, крім того навіть після приїзду працівників поліції останній не вийшов з власного домоволодіння для надання відповідних пояснень особам уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення. За таких підстав, апеляційний суд розцінює вказані доводи, як намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі досліджених в суді апеляційної інстанції доказів, суд вважає повністю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, відтак кваліфікує її дії за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що на момент розгляду справи сплинув строк передбачений ст.38 КУпАП притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційний суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а постанова судді районного суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови та визнанням вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закриттю, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись п.7 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Усатенка В.Ю., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 , - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та закрити провадження по справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук