ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1207/21 Справа № 214/2567/21 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кіщак А.А. (в режимі відеконференції), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 20.03.2021 року о 00.04 годині в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Саксаганський район вул. Волгоградська, 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus RX 350» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 ARHK-0079, тест №676, результат позитивний 0,37 % проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кіщак А.А. просить поновити процесуальний строк на оскарження судового рішення, постанову скасувати та провадження закрити згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність пропуску процесуального строку на оскарження постанови захисник вказує, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, а її повний текст було отримано лише 25.06.2021, тому вважає, що строк є таким, що пропущений з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує незаконністю рішення суду, неправильним застосування судом норм матеріального та процесуального права. Так, захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено працівником поліції Безпальком М.В.. який не був присутнім при зупинці транспортного засобу, начебто під керуванням ОСОБА_1 , а зазначені 2 адреси в протоколі знаходяться далеко одна від одної, з чого не можна встановити де саме проводився огляд особи на стан сп`яніння, тому протокол не може бути визнаний допустимим доказом.

На переконання захисника, жодний доказ у справі не можна визнати допустимим, та вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а письмові пояснення свідків не відповідають вимогам допустимості доказів, оскільки вони викладені на заздалегідь надрукованих бланках, а свідки не могли та не бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки огляд було проведено в приміщенні ВП № 4, й в них не міститься посилання на те, чи були у працівників поліції підстави для проведення огляду, а саме не зазначені ознаки сп`яніння.

При цьому, з відеозаписів, зокрема не можна встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на відео він сидів на задньому сидінні авто. Також, на відеозаписах видно, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою драгеру, ОСОБА_1 не погодився з його результатами та був готовий їхати на огляд в медичний заклад, а наданні капітаном поліції відеозаписи з камер спостереження не можуть бути прийняті до уваги, та з них не можливо встановити, який автомобіль на ньому зафіксований та чи керував ним ОСОБА_1 . До того ж, матеріали справи не містять направлення особи для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу і проведення такого огляду. З огляду на викладене, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Кіщак А.А., які підтримали клопотання та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції в судовому засіданні було оголошено резолютивну частину судового рішення, в той час, як його копію було отримано захисником 25.06.2021, тому, з огляду на те, що останнім днем подачі апеляційної скарги був неробочий день, а захисник звернулась з апеляційною скаргою на наступний день після не робочого, апеляційний суд вважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження є не пропущеним.

Перевіряючи апеляційну скаргу захисника по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААБ №116957 від 20.03.2021, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП; чеком алкотестера Драгер 6820 тест № 676 від 20.03.2021, результат якого 0,37% проміле алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.03.2021; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер»; постановою серії ЕАН № 3942887 від 20.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за проїзд на червоний сигнал світлофора перехрестя вулиць Волгоградської та Дарвіна за ч. 2 ст.122 КУпАП; відеозаписами з бодікамер відповідно до яких, під час спілкування працівниками поліції з ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного спяніння, на вимогу поліцейських пред`явити документи, що посвідчує особу він не реагував, назвати анкетні дані також відмовився. Після чого ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ВП №4 КРУП, де безпосередньо вже було встановлено його особу. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння він погодився, огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер, результат позитивний.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка настає за умови наявності відповідного результату проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на переконання апеляційного суду є неспроможними, а факт керування ним транспортним засобом повністю підтверджується на підставі аналізу сукупності доказів, зокрема відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксована поведінка ОСОБА_1 , навмисна гра в мовчанку, постійна зміна ним позиції, зокрема і безпосередньо в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, де він вказував, що за кермом перебував, якийсь невідомий чоловік, а потім, що була якась дівчина, а також постановою серії ЕАН № 3942887 від 20.03.2021, з якої видно, що перед тим, як у поліцейський виник об`єктивний сумнів щодо того, що ОСОБА_1 перебуває в тверезому стані, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735, апеляційним судом встановлено не було.

До того ж, в матеріалах справи відсутні та стороною захисту під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними доказами, оскільки вони не були написанні ними власноруч, є ідентичними та виготовлені на бланку, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, із власними підписами свідків, та відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, при постановленні судового рішення щодо ОСОБА_1 допустив описку в його прізвищі, яка підлягає виправленню, в установленому законом порядку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко