Справа № 183/6100/21
№ 3/183/2595/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 25.08.2021 року о 23.40 годині в Дніпропетровській області Новомосковському районі, на а/д М18, 203 км водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, сповільненість мови, ходи), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Разом із тим, 06.10.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 05.10.2021 року про розгляд справи у його відсутність. У вказаній заяві ОСОБА_1 також зазначає, що вину у вчиненні правопорушення не визнає з огляду на таке. 25.08.2021 року приблизно о 23.00 годині, коли він рухався на автомобілі в с. Піщанка його дійсно зупини працівники поліції. Вони не повідомили жодної причини зупинки його автомобіля, а лише сказали, що у них є підозра, що він знаходився в стані наркотичного сп`яніння. Будь-яких ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції перелічено не було, лише пояснили, що він числюся в базі, як особа, на яку вже складали протоколи за ст. 130 КУпАП, тому вони наполягали на такому огляді. Він категорично став заперечувати про їх підозри та наголосив, що знаходиться в нормальному стані та ніяких наркотичних засобів не вживав. Тим більше, що він ніколи не притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Проте поліцейські не стали його слухати і почали щось писати. Потім зупинили якогось водія, з ним поспілкувалися, надали йому протокол для підпису. Він написав свої заперечення на окремому аркуші і підписав цей протокол, після чого його відпустили.Вважає дії працівників поліції незаконними, оскільки вони порушили порядок та процедуру направлення та виявлення у водіїв стану сп`яніння, тому просить справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП

Судом безпосередньо дослідженні докази, які були надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; заява ОСОБА_4 ; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено матеріали відеозапису, які поліцейський повинен застосовувати під час проведення огляду осіб, як і не міститься відомостей того, що застосування таких засобів у даному випадку було неможливим, у зв`язку з чим і було залучено двох свідків.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, відповідно до яких до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають критерію належності доказів, оскільки у відповідності до ст. 272 КУпАП свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема, з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників патрульної поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти свідчать про неналежність зазначених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в межах даної справи, зокрема, часу, місця, способу та інших обставин вчинення особою протиправного діяння, що ставиться їй у провину згідно зі складеним відносно неї протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази з урахуванням стандарту доведення поза розумним сумнівом не можуть належно й достатньо свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу також на те, що в даних умовах є незрозумілим, з яких саме підстав був зупинений водій ОСОБА_1 , оскільки в рапорті поліцейського вказано, що автомобіль було зупинено через те, що його водій рухався з порушенням ПДР, однак за яких обставин, з якими саме порушеннями зазначено не було. До матеріалів даної справи не долучено ні постанови про накладення адміністративного стягнення на підтвердження цього, ні протоколу про відповідне адміністративні правопорушення.

Крім того слід зазначити, що огляду підлягають лише ті водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ України і МВС України. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за відсутності ознак такого сп`яніння не є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі про адміністративне правопорушення ознакою наркотичного сп`яніння, виявленою у ОСОБА_1 є зіниці очей не реагують на світло. В той же час, зіниці очей, що не реагують на світло, є ознакою наркотичного сп`яніння відповідно до Інструкції, лише тоді, коли зіниці звужені або дуже розширені, про що в протоколі нічого не зазначено. З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також не можливо встановити, чи були наявними у водія ОСОБА_1 ознаки такого сп`яніння.

Вищевказані обставини викликають обґрунтовані сумніви у достовірності складеного матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Незастосування поліцейськими цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення в сукупності зі встановленими обставинами свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що потребувало його огляду і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній надавав працівникам поліції письмові пояснення з приводу інкримінованого йому правопорушення, проте матеріали справи вказаних пояснень не містять. Натомість до справи долучені письмові пояснення ОСОБА_4 від 27.08.2021 року, з яких не зрозуміло, яким чином вказані пояснення підтверджують чи спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, під час розгляду справи не знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового засідання обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, приходжу до висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись статтями 130, 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий