Провадження №: 3/755/6627/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Білокоровичі Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: м. Коростень, Житомирська обл. , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю осіб, які беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 року, серії ДПР18, №541637, 17.06.2021 року, о 10.45 годині, по пр-ту Соборності, 14, зупинка І.Шамо, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Фольксваген Транспортер», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що 17.06.2021 року він забрав автомобіль з штраф-майданчика та направлявся на роботу. Він зустрівся біля магазину з товаришем, котрий пив пиво, а потім вони разом сіли до автомобіля та поїхали на роботу. На бул. Шамо його зупинили працівники поліції, пояснивши, що причини зупинки не пристебнутий ремінь, почали перевіряти документи. Потім працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, йому зателефонували по роботі і він відійшов на хвилинку, а в цей час працівники поліції зафіксували його відмову від проходження огляду у лікаря-нарколога в присутності свідків. Після чого, було евакуйовано робочий автомобіль.

Крім того, як зазначено в матеріалах справи був свідок, котрий повідомив, що бачив як він вживає алкогольні напої. Однак, він не вживав алкоголю, а лише стояв біля товариша, котрий пив пиво. Від проходження огляду він не відмовлявся, про що свідчить відеозапис, долучений до протоколу.

Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши письмове клопотання, матеріали справи, долучені до протоколу та відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Як вбачається з дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 року, серії ДПР18, №541637, 17.06.2021 року, о 10.45 годині, по пр-ту Соборності, 14, зупинка І.Шамо, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Фольксваген Транспортер», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

Дослідженим судом відеозаписом, долученим до протоколу, зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечував факт вживання спиртних напоїв та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Більш того, під час пропозиції пройти медичний огляд ОСОБА_1 був відсутній, оскільки розмовляв по телефону, а працівники поліції в присутності свідків зафіксували відмову від проходження огляду.

Свідки у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що пояснення свідків є формальними, оскільки з їх змісту неможливо зрозуміти, чи дійсно ОСОБА_1 відмовлявся в їх присутності, в той час як досліджений судом відеозапис свідчить про інше.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази та відеозапис, письмові пояснення та клопотання ОСОБА_1 , за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №541637, від 17.06.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна