ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8218/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши адміністративні матеріали надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №195917 від 01.08.2021 р., водій ОСОБА_1 01.08.2021 року о «00» год. «17» хв., керуючи автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Колекторна, 1-А, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме на бордюр, що призвело до пошкодження зазначеного транспортного засобу, чим порушив п. 12.1; Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №195918 від 01.08.2021 р., водій ОСОБА_1 01.08.2021 року о «00» год. «17» хв. керував автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Колекторна, 1-А, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 30.07.2021 р. він зі своїм товаришем ОСОБА_2 рухалися на автомобілі «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 з смт. Ратне Волинської обл., до м. Києва. Першу половини дороги за кермом був ОСОБА_1 , а іншу половину шляху керував автомобілем ОСОБА_2 . По прибуттю до м. Києва, о 01 год. 00 хв. 01.08.2021 р., не доїхавши кількасот метрів до місця ночівлі (гуртожиток по АДРЕСА_2), ОСОБА_2 , будучи за кермом даного автомобіля наїхав на бетонний бордюр, внаслідок чого було пробито шини та пошкоджено диски коліс, у зв`язку із чим подальший рух був неможливим. Оскільки посеред ночі відремонтувати колеса вони не мали можливості, було спільно вирішено, що ОСОБА_2 піде пішки до місця ночівлі у гуртожиток, а ОСОБА_1 залишився ночувати в своєму автомобілі, оскільки як власник турбуючись про належний йому транспортний засіб, не хотів залишати його посеред вулиці, вночі, без нагляду, на узбіччі дороги у незнайомій та неосвітленій місцевості, у зв`язку із чим залишився спати в автомобілі. Вранці 01.08.2021 р. близько 09 год. 00 хв. до належного ОСОБА_1 транспортного засобу під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли поліцейські, які почали безпідставно вимагати у нього документи, та вказувати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, а спав на задньому сидінні автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 - Карпюк А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 30.07.2021 р. він разом з ОСОБА_1 їхали на автомобілі «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 з смт. Ратне Волинської обл., до м. Києва. Спочатку за кермом був ОСОБА_1 , а потім керував автомобілем він. Вказав, що о 01 год. 00 хв. 01.08.2021 р., керуючи автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Колекторна, він наїхав на бетонний бордюр, внаслідок чого було пробито шини та пошкоджено диски коліс, у зв`язку із чим подальший рух був неможливим. Вночі відремонтувати колеса не було можливості, у зв`язку із чим ОСОБА_2 пішов пішки до гуртожитку, а ОСОБА_1 , турбуючись про свій автомобіль та не бажаючи залишати його посеред вулиці, вночі, без нагляду, залишився в ньому ночувати.

Вбачається що пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, жодних даних, які б підтверджували факт того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у матеріалах справи не має.

При цьому, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Керування ж транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, будь-яких доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, на момент звернення до нього працівників поліції з пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

При цьому інспектор Управлінням Патрульної поліції у м. Києві Гаркуша М.М., який склав протоколи про адміністративніправопорушення, за викликом в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не повідомив.

Отже, оскільки матеріалами справи не підтверджується та обставина, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під час цього мав ознаки такого, то у нього і не виникало обов`язку проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а його відмова від проходження такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на відстуність доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, він не міг як учасник дорожнього руху порушити правила дорожнього руху, що виключає склад адміністративного правопорушення за 124 КУпАП.

Таким чином, дані у протоколах про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути такі дані.

При вивчені та дослідженні доказів у справі, судом встановлено, що адміністративні матеріали не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 на момент звернення до нього поліцейських був водієм та керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні.

Таким чином, суд не погоджується з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення твердженнями, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, аналізуючи та оцінюючи обставини і докази по справі в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА