ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1500/21 Справа № 211/7133/20 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Новака А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ТОВ «ДОДЖЕР, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,-

за участю в режимі відеоконференції:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Новака А.М.

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 30.11.2020 року о 12-41 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21104» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Незалежності України в м. Кривий Ріг, в районі буд. 6 був неуважний та не врахував дорожньої обстановки при перестроюванні не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, різко загальмував без потреби та скоїв зіткнення з транспортним засобом «РУТА», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3. б, 10.1., 12.9 г. Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

В апеляційній скарзі адвокат Новак А.М. просить постанову скасувати та справу закрити на підставі відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки до суду було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, як того вимагає ст.268 КУпАП.

Вказує на те, що докази в матеріалах справи не підтверджують вину ОСОБА_1 , крім того на водія маршрутки було також складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, тому вважає, що ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог ПДР України не порушуючи їх, а саме дії водія ОСОБА_2 є в причинно наслідковому зв`язку із зіткненням.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали доводи і вимоги апеляції, вивчивши і дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Перевіряючи доводи в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом першої інстанції порушено право на захист, так як розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , встановлено, що останній неодноразово викликався на кожне судове засідання шляхом направлення судової повістки, крім того, за клопотанням його захисника розгляд справи неодноразово відкладалось.

Крім того, зважаю на те, що за ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

Окрім того, також враховую, що ОСОБА_1 в апеляційній інстанції не був обмежений в використанні своїх процесуальних прав, тому не вбачаю підстав для визнання наявності факту порушення прав на захист з мотивів наведених в апеляції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30.11.2020 серії ДПР18 № 105356, де викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення;

- схемою місця ДТП від 30.11.2020 року підписаною ОСОБА_1 , без будь-яких заперечень;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.11.2020 року, який пояснив, що керуючи автомобілем «ВАЗ 21104» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Незалежності України об`їхав раптово зупинившись маршрутне таксі та зупинився запитати чи тверезий водій, оскільки ним не було ввімкнено показника повороту про намір зупинку у не відведеному місці;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.11.2020, який пояснив, що рухався по маршруту №15 на автомобілі "Рута", після посадки пасажиру продовжуючи рух по вул. Незалежності України раптово водії "Ваз" перегородив йому рух в результаті чого автобус "Рута" отримав зіткнення в ліву передню частину.

У своїй сукупності, письмові пояснення учасників ДТП узгоджуються між собою та зі схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції.

Відповідно до п. 2.3. б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.9 г ПДР України, водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Отже, суд першої інстанції законно, об`єктивно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 у даному ДТП був неуважним та не врахував дорожньої обстановки при перестроюванні не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, різко загальмував без потреби, внаслідок чого скоїв наїзд та спричинив пошкодження транспортного засобу.

Твердження захисника в апеляції, що ОСОБА_1 пригальмував, оскільки побачив дитину, яка наближалась до дороги без супроводу дорослих спростовується поясненнями самого ОСОБА_1 одразу після ДТП в яких він зазначив, що об`їхав раптово зупинившись маршрутне таксі та зупинився запитати чи тверезий водій, оскільки ним не було ввімкнено показника повороту про намір зупинку у не відведеному місці.

Щодо доводів адвоката про те, що саме дії водія ОСОБА_2 є в причинно наслідковому зв`язку із зіткненням, то вони є безпідставними, оскільки суперечать нормам КУпАП, зокрема вимогам статті 280 цього Кодексу, оскільки суд розглядає справу лише стосовно особи щодо якої було складено протокол про адміністративне правопорушення. За матеріалами даної справи протокол за ст.124 КУпАП було складено лише стосовно ОСОБА_1 , що виключає будь-яку можливість у межах даної справи притягнути до відповідальності іншого учасника ДТП.

Разом з тим, з доводами апеляції щодо невинуватості ОСОБА_1 в вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і вимогами про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд також не погоджується, оскільки такі доводи повністю суперечать обставинам викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення та доказам наявними в матеріалах справи.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Новака А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко