ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9043/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 21.09.2021 року о 02.45 год. по вул. Дніпровська набережна, 13-Б в м. Києві керував автомобілем марки "Opel", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (про що свідчили: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода), чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою спеціального технічного засобу, приладу драгер Alcotest 6820 ARНК 0477 (результат тесту 0.76‰)

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день він взагалі не керував транспортним засобом, оскільки ввечері вживав алкоголь, а саме - горілку. Проте вночі до нього зателефонувала знайома, яка попросила терміново відвезти її чоловіка до лікарні. Через те, що він самостійно не міг сісти за кермо, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_3 та попросив відвезти його до знайомої. Той погодився, приїхав до ОСОБА_1 додому та залишив свій автомобіль біля будинку. Коли вони разом на автомобілі ОСОБА_1 марки "Opel", за кермом якої був ОСОБА_3 , виїхали на вул. Дніпровська набережна, у машини пробило колесо. У зв`язку з чим керуючий машиною ОСОБА_3 зупинив її у середньому ряду. Оскільки для заміни пробитого колеса на запасне був необхідний домкрат, якого в машині не було, а вони від`їхали недалеко від будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 пішов до свого автомобіля за домкратом. В той час, як ОСОБА_1 для уникнення небезпеки для інших автомобілів, які проїздили повз його стоячу машину, вирішив відкотити автомобіль з середнього ряду до обочини дороги в небезпечне місто. Оскільки ухил дороги дозволяв котити машину, ОСОБА_1 , не включаючи двигун та поставивши ручку коробки передач у нейтральне становище, почав штовхати машину в правий ряд дороги. Коли він перемістив машину приблизно на відстань 50 метрів від місця зупинки, біля нього зупинився патрульний автомобіль поліції, з якого вийшли поліцейські і поцікавилися, що трапилося. На що він пояснив поліцейським причину зупинки через пробите колесо автомобіля. Ймовірно в цей момент, працівник поліції, який спілкувався з ОСОБА_1 , почув від останнього запах алкоголю і оскільки нікого, крім ОСОБА_1 біля автомобіля не було, вирішив, що той керував автомобілем в нетверезому стані. ОСОБА_1 не заперечував, що він пив, але наполягав на тому, що він не керував автомобілем, а лише відкотив його з небезпечної ділянки дороги. Оскільки поліцейські настирливо наполягали на тому, щоб він пройшов тест на алкоголь, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 сам повідомив їх, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він погодився пройти тестування на приладі "Драгер". Після чого поліцейські склали на нього адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. В цей час з домкратом повернувся ОСОБА_3 , який став свідком того, як оформлювали протокол. Вони намагалися пояснити працівникам поліції, що за кермом автомобіля був ОСОБА_3 , але працівники поліції їх не стали слухати.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хобта С.Г. просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважав, що протокол складений з порушенням норм КУпАП та не відповідає дійсним обставинам у справі. Вказав, що ОСОБА_1 не відмовився від проведення медичного огляду на стан сп`яніння, пройшов його за наполягання працівників поліції, але повідомив їм, що він не керував автомобілем в той день, а тому складання протоколу про адміністративне правопорушення було безпідставним.

За клопотанням адвоката Хобти С.Г. у судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який показав, що 21.09.2021 пізно вночі до нього зателефонував знайомий - ОСОБА_1 та попросив відвезти його до знайомої, пояснивши, що треба їхати терміново, оскільки її чоловік потребує термінової госпіталізації і його потрібно буде відвезти до лікарні. Сам ОСОБА_1 сісти за кермо не може, оскільки ввечері вживав алкогольні напої. На цю пропозицію він погодився та на своєму автомобілі дістався будинку ОСОБА_1 . Там ОСОБА_1 передав йому ключі від свого автомобіля марки "Opel", на якому вони виїхали з двору. За кермом автомобіля був ОСОБА_3 . Коли вони виїхали на вул. Дніпровська набережна несподівано у машини пробило колесо, через що він мусив зупинити автомобіль. Оскільки домкрата в машині ОСОБА_1 для заміни пробитого колеса на запасне не було, він вирішив повернутися за ним до свого автомобіля. Повернувшись через деякий час з домкратом до машини ОСОБА_1 він став свідком, як працівники поліції оформлюють протокол про адміністративне правопорушення на останнього через водіння в нетверезому стані. Після цього, замінивши колесо в автомобіля, вони з ОСОБА_1 поїхали далі. Безпосереднім свідком розмов ОСОБА_1 та поліцейських він не був, про обставини затримання йому стало відомо пізніше зі слів ОСОБА_1 . В ту ніч автомобілем ОСОБА_1 на прохання того керував ОСОБА_3 . Щоб ОСОБА_1 сідав за кермо власного автомобіля він не бачив

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначається, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В ході розгляду судом встановлено, що додані до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом, тобто перебував за кермом автомобіля, оскільки починаються з моменту, коли працівник поліції звертається на дорозі до ОСОБА_1 , а той каже, що він не керував автомобілем, а лише перемістив його по дорозі через пробите колесо. При цьому, протягом усіх доданих до матеріалів фрагментів запису з відеореєстратора поліцейського ОСОБА_1 постійно наголошував на тому, що він дійсно вживав алкогольні напої, але не перебував за кермом свого автомобіля і не керував ним.

Для перевірки обставин складання протоколу та оцінки достовірності наданих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснень, до суду викликався інспектор роти 6 батальйону 4 полку 1 УПП в м. Києві Мисак Р.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, однак до суду він не з`явився, пояснень не надіслав.

З урахуванням вищевикладеного, та за відсутності інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 13 КПК України, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, оскільки вони є логічними, послідовними та не містять протиріч. Працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані до матеріалів протоколу відеозаписи не містять доказів керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом 21.09.2021.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л. Котвицький