Провадження № 3/638/3013/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

26 липня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №191401 від 14 липня 2021 року ОСОБА_1 14 липня 2021 року о 00 год 08 хв у м. Харкові на вул. Кузнецькій, 7, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло порушення мови. Від проходження огляду та стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КПН ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26, у встановленому законом порядку відмовся в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні матеріали справи не містять доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, доказів наявності ознак сп`яніння.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, пункт 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» якої передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто виконав об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «ХОР» ОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, в присутності двох свідків.

Однак, з дослідженого відеозапису із нагрудної камери інспектора патрульної поліції «АЛ2741 ААБ191401 Долгий К.В» встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Так з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу «00:17 год» до моменту складання протоколу за порушення п. 2.5 ПДР України «00:47 год» (час зазначений на відеозаписі), а також після складення протоколу про адміністративне правопорушення, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, не відмовлявся, неодноразово висловлював бажання, наполягав на проходженні огляду, а також заперечував факт відмови від проходження огляду.

На фрагменті відеозапису в часовому проміжку з «00:46:30» до «00:47:50» (файл 54600304) патрульний поліцейським пропонує ОСОБА_1 проїхати для проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ХОР «ОНД», на що останній відповідає: «Поїхали», після чого на пропозицію поліцейського зачиняє свій автомобіль. Після цього поліцейський говорить: «Сідайте в патрульний автомобіль», ОСОБА_1 , розмовляючи по телефону, відповідає: «Зараз сяду». Відразу після цього патрульний поліцейський звертається до свідків: «Прошу понятих засвідчити відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння». Після цього відеозапис за участю свідків закінчився.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі №191401, не знайшли свого підтвердження під час дослідження долученого до протоколу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки з відеозапису не вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з протоколом, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Аналогічні відомості ОСОБА_1 зазначено в заяві від 04 жовтня 2021 року.

З метою усунення протиріч, спростування чи підтвердження обставин, викладених у протоколі та доводів ОСОБА_1 , судом неодноразово викликалися в судове засідання свідки події, в присутності яких останній відмовився від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Однак зазначені особи які, були належним чином повідомлені про судове засідання, за викликом суду для надання пояснень не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що судом вжито всіх необхідних та можливих заходів для прибуття свідків та інспектора патрульної поліції в судове засідання, однак останні за викликом суду не з`явилися, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що відсутні підстави вважати пояснення ОСОБА_1 такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони знаходять своє підтвердження в наступному.

Як зазначалось вище, на відеозаписі зафіксовано, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відповів згодою, сказав що зараз сяде в авто.

Суд вважає, що пропозиція поліцейського свідкам засвідчити пасивну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду мала передчасний характер. Так з відеозапису вбачається, що водія було зупинено о 00:17 год, відмову зафіксовано о 00:47 год, тобто через 30 хвилини після зупинки.

Суд вважає, що станом на 00:47 год залишалося достатньо часу для надання можливості ОСОБА_1 сісти в автомобіль та пройти огляд, оскільки відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, поліцейський, склавши протокол про адміністративне правопорушення, не дочекавшись відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння або дій, які свідчать про відмову, дійшов передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що на питання ОСОБА_1 про безпідставність пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський відповів, що «у нього виникла підозра, що водій у стані сп`яніння». При цьому поліцейський на неодноразові зауваження та незгоду ОСОБА_1 з підставами направлення його на огляд, відповів без жодної аргументації, що «є підстави».

Разом з тим, відповідно до п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доказом того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду є фрагмент відеозапису з «00:59:00» год та до завершення відеозапис «01:22:00» год (час зазначений на відеозапису), під час якого водій запитав у поліцейського, коли вже будуть їхати до закладу охорони здоров`я, після цього неодноразово наголошував, що не відмовлявся від проходження огляду, відразу неодноразово ствердно відповідав, що бажає пройти огляд та наполягав на цьому.

До письмових доказів - письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14 липня 2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 в присутності останніх відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються даними відеозапису та поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, суд позбавлений прийняти відомості даних осіб у якості доказу пояснення свідків, скільки останні не були безпосередньо досліджені (заслухані) в судовому засіданні, оскільки за викликом суду в судове засідання не з`явились.

До наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2021 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, суд ставиться критично, оскільки відомості, які в ньому зазначені, спростовуються даними з відеозапису та поясненнями ОСОБА_1 .

Крім того, на підтвердження того, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не перебував у стані наркотичного сп`яніння, останнім надано суду висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 733-2021 від 14 липня 2021 року, складений КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні сечі ОСОБА_1 барбітурати, морфін, кодеїн, папаверин, опій, кокаїн, ефедрон, ефедрин, промедол не виявлені.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зроблено правовий висновок, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Необхідно наголосити, що постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Разом з цим, з наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів не вбачається наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, який в даному випадку працівниками поліції дотриманий не був.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких беззаперечних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України суду не надано.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 163-2 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «ХОР» ОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, в присутності двох свідків суду не надано, а тому відсутні підстави вважати, що ним порушені вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 245, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка