Справа № 714/800/21
Провадження № 3/714/391/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Козловська Л.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції №4 (м. Герца) Чернівецького районного управління ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №183889 від 14.08.2021 року, цього ж числа о 23:39 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Форд-Транзит, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку в ОНД м. Чернівці водій відмовився, чим своїми діями водій порушив п.2.5. ПДР України за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 пояснив, що 14.08.2021 року поліцейський неодноразово пропонував йому щоб їхати в лікарню в м.Чернівці на огляд чи відмовитися від проходження огляду у лікувальному закладі або на місці, на що він сказав, що не збирається їхати у лікарню і буде проходити огляд на місці, однак чомусь поліцейським це було розцінено як відмова від огляду на стан спяніння, хоча він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки. Вказує, що поліцейський нібито спеціально вимагав відмови від огляду шляхом відмови їхати у лікарню, або відмовитися від самому огляді у лікувальному закладі. Зазначає, що поліцейський не давав йому засіб вимірювальної техніки для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Направлення на проходження огляду до лікувального закладу поліцейський йому не вручав так як не складав. Після оформлення всіх матеріалів він надалі поїхав за кермом автомобіля та його не було відсторонено від керування, що свідчить про те, що він не був у стані сп`яніння. Просить закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, даючи законну оцінку доказам по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України визначає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Як вбачається з п.2.9.а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння чітко регламентований чинними нормативними актами України.

Зокрема, суд повинен перевірити дотримання вимог ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою від 17 грудня 2008 року Кабінету Міністрів України № 1103, «Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735), «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом від 07 листопада 2015 МВС України № 1395.

Порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ч.2 ст 266 КУпАП відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 7 Інструкції № 1452/735 передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. Вказані норми аналогічні ч.3 ст. 266 КУпАП та їм не суперечать.

Відповідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою від 17 грудня 2008 року Кабінету Міністрів України № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу - направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд також проводиться в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях, що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам).

Згідно з вимогами п. 8 цього ж Порядку, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду , саме в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та за встановленою формою направити водія до відповідного закладу охорони здоров`я і лише у випадку відмови від огляду на стан спяніння у лікувальному закладі у встановленому законом порядку поліцейським оформляється протокол про адмінправопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із досліджених відеозаписів із боді-камер поліцейських судом не встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, навпаки встановлено численні пропозиції поліцейського адресовані ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі в ОНД м. Чернівці або відмовитися від огляду на місці чи у самому лікувальному закладі, однак ОСОБА_1 не висловив відмову від проходження огляду на місці зупинки, навпаки зафіксовано ствердна його згода пройти такий огляд і відмови їхати у лікувальний заклад.

Однак, поліцейським це розцінено як пасивну відмову та було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того суддя звертає увагу, що жодної із зазначених поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписах не встановлено.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в супереч вимогам даної статті в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Більш того відповідно до п. 4, 5 розділу ІІ наказу МВС України від 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак надані відеозаписи із бодікамер не є безперервними з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, не містять дати та часу фіксації.

Суд звертає увагу на грубе порушення поліцейським порядку проходження огляду на стан спяніння, а саме, що до протоколу про адмінправопорушення не додано і матеріали справи не містять направлення водія до лікувального закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Також в протоколі не міститься інформація щодо відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням ст.266 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідатипередбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи наведене, суду не надано належних доказів відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим вимога поліцейського про проходження водієм огляду у лікувальному закладі без відмови особою пройти відповідний огляд на місці є незаконною і суперечить вищенаведеному порядку проведення огляду на стан спяніння. Отже, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

З положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи відсутність беззаперечних доказів перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а також його відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння зупинки транспортного засобу, суддя приходить до висновку, що дії поліцейського щодо оформлення протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від огляду на стан спяніння у лікувальному закладі є передчасними, а отже в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 130 ч.1, 221, 245, 247, 252, 256, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Козловська Л.Д.