СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7710/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2021 р. серії ВАБ № 388278, 01.08.2021 р. о 10:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини - ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, а також зазначив, що йому невідомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в суді він вперше.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 01.08.2021 р. серії ВАБ № 388278, рапорт від 01.08.2021 р. дільничного офіцера поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києва старшого лейтенанта поліції Малюти В., письмові пояснення від 01.08.2021 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та довідку дільничного офіцера поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києва старшого лейтенанта поліції Малюти В., у якій вказано, що на момент перевірки ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2, протокол ВАБ № 387812, суд дійшов наступних висновків.

Ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2021 р. у справі № 759/16160/21 вбачається, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню повторно протягом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не знайшов свого підтвердження доказами у матеріалах справи, а лише вищевказаний протокол та довідка інспектора не може бути належним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя В.М. Кравець