КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/225/2021
Категорія : ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 травня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,20 грн.

Як встановлено постановою судді, 22.10.2020 приблизно о 10 год. 04 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Симиренка в м. Києві, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не пропустив автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та вчинив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Тобто, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що він не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки суд, при розгляді справи незаконно, необґрунтовано та безпідставно обмежив його права - надавати докази, висловлювати свої міркування, заявляти клопотання, тобто довести свою невинуватість в суді щодо ДТП, яка сталася 22.10.2020 р., біля буд. 5 по вул. Симиренка в м. Києві за участю автомобіля РЕНО д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля СУБАРУ, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням.

Зокрема, навівши свої пояснення, надані суду першої інстанції та пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , апелянт звертає увагу на те, що судом не було з`ясовано: чи мав водій автомобіля РЕНО ОСОБА_2 можливість уникнути ДТП при виникненні небезпеки?

Як зазначає апелянт, всупереч висновку суду, він не мав наміру здійснювати та не здійснював такого маневру як перестроювання, оскільки по суті їхав прямо, попереду автомобіля РЕНО, тобто вже закінчив свій маневр та рухався наполовину і по лівій і по правій смузі руху.

Враховуючи те, що в поясненнях, протоколі та на схемі місця ДТП майже відсутні дані для призначення експертизи, він, ОСОБА_1 , мав намір скористатись своїм правом, згідно ст. 268 КУпАП, задати водію ОСОБА_2 деякі питання, однак суд не дозволив йому цього зробити, оскільки одразу після надання ним пояснень, виніс свою постанову.

У зв`язку з цим, апелянт вважає, що місцевий суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП водіями вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо встановлених обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 037459 від 22 жовтня 2020 року, складеного щодо ОСОБА_1 , схемі місця ДТП, а також письмових поясненнях обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина у порушенні вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, оскільки не здійснював маневру перестроювання та фактично рухався попереду автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , то вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Як встановлено за результатами апеляційного розгляду, зазначені у скарзі обставини не спростовують вини ОСОБА_1 у порушенні ним Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме у порушенні ним п. п. 10.1, 10.3 ПДР, якими прямо передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Більш того, встановлені на підставі вказаних вище доказів обставини ДТП, у тому числі щодо характеру та локалізації механічних пошкоджень обох транспортних засобів, дозволяють стверджувати про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення вказаних вище пунктів ПДР з боку водія ОСОБА_1 , а тому доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не викликає будь-яких сумнівів, оскільки вона ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені обставин справи в їх сукупності, а також нормах матеріального права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку, що оскаржувану постанову було винесено без врахування тих обставин, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_1 , а також, що судом були обмежені його процесуальні права на доведення своєї невинуватості, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б спростовували законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Новик В.П.