Номер провадження: 33/813/1266/21
Номер справи місцевого суду: 946/6542/21
Головуючий у першій інстанції Присакар О.Я.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у сумі 454 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2021 року ДПР18 №077675 04.08.2021 року о 14 год. 48 хв. в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Нахімова, 296А водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2103, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центральна районна лікарня», та згідно висновку №65 від 12.07.2021 року вміст алкоголю складає 1,98 проміле.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 16 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:

- у протоколі не зазначено свідків, які б були присутні під час його огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- поліцейськими не було надано йому можливості зазначити у протоколі пояснення та обставини до мотивів скоєння правопорушення;

- він скоїв адміністративне правопорушення, оскільки його вагітна донька, яка знаходилась на дачі, тривалий час не виходила на зв`язок, та, коли ОСОБА_1 був у гаражі, до нього прийшов чоловік і повідомив, що на якусь жінку кинулись собаки, через що ОСОБА_1 , хвилюючись за доньку, та у відсутності зв`язку із нею сів за кермо;

-при використанні приладу «Драгер» поліцейськими йому не було надано новий мундштук;

- примус до проходження огляду в умовах пандемії є злочином;

- на зборах трудового колективу закладу, де працює ОСОБА_1 , було прийнято рішення про клопотання взяти його на поруки відповідно до ст. 284 КУпАП.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2021 року ДПР18 №077675, з якого вбачається, що 04.08.2021 року о 14 год. 48 хв. в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Нахімова, 296А водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2103, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центральна районна лікарня», та згідно висновку №65 від 12.07.2021 року вміст алкоголю складає 1,98 проміле (а.с.1);

- відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , зупиненому працівниками поліції через порушення ПДР України, який виявляв ознаки сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з чим водій погодився.

На запитання поліцейського що ОСОБА_1 сьогодні вживав водій повідомив, що сьогодні вживав пиво. Після того, як поліцейськими було запропоновано взяти одноразовий мундштук приладу «Драгер», водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та виявив бажання проїхати до закладу охорони здоров`я, після чого поліцейські відвезли водія до КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центральна районна лікарня», та згідно висновку №65, де лікарем закладу, після проведення огляду у ОСОБА_1 , було встановлено вміст алкоголю у крові у кількості 1,98 проміле.

ОСОБА_1 власноруч підписав вищенаведений протокол, пояснень чи заперечень щодо обставин вчинення ним адміністративного правопорушення не навевши (а.с.1).

-висновком тесту приладу «Drager Alcotest», згідно якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 1, 98 проміле;

-висновком № 73 щодо результатів медичного огляду від 04 серпня 2021 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейськими не було надано йому можливості зазначити у протоколі пояснення та обставини до мотивів скоєння правопорушення, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та відозаписом, доданим до протоколу.

Так, з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачаєтесь, що після складання протоколу водію було неодноразово запропоновано ознайомитись із протоколом, надати до нього свої пояснення та підписати його, після тривалих умовлянь поліцейських ОСОБА_1 погодився лише ознайомитись із протоколом та поставити у ньому підписи, що засвідчують його ознайомлення зі змістом протоколу, місцем та часом розгляду справи та отриманням дозволу на право керування транспортним засобом.

Доводи ж апелянта про те, що він скоїв адміністративне правопорушення, оскільки коли його вагітна донька, яка знаходилась на дачі, тривалий час не виходила на зв`язок та якийсь чоловік повідомив йому, що на якусь жінку кинулись собаки, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на те, що, як вбачається з наявних у справі відеозаписів нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 жодного разу не повідомив поліцейських про такі обставини та попри відповідні посилання у апеляційній скарзі не просив надати можливість з`ясувати стан здоров`я доньки.

Щодо тверджень апелянта про те, що при використанні приладу «Драгер» поліцейськими йому не було надано новий мундштук, апеляційний суд звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння водія було проведено не поліцейськими, а лікарем закладу охорони здоров`я, яким, як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського, було надано ОСОБА_1 одноразовий мундштук, відповідно до інструкції по експлуатації приладу «Драгер Алкотест 6820», за допомогою якого і проводився огляд.

Окрім того, апеляційний суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що на зборах трудового колективу закладу, де працює ОСОБА_1 (Ізмаїлської філії ПрАТ «Київ-Дністровське МППЗТ), було прийнято рішення про клопотання взяти його на поруки, відповідно до ст. 284 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 21 КУпАП - особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Таким чином, законодавством не передбачено застосування заходів громадського впливу, до осіб, які вчинили правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому слід визнати, що висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко