Справа № 466/8632/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/1761/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року,

встановив :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу продавцем магазину «Продукти» по вул. Грінченка, 6Б, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , -визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 04.11.2020 близько 19:45 год., у м. Львові по вул. Грінченка, 6-б, будучи продавцем магазину «Продукти», знаходилася на робочому місці з приспущеним засобом індивідуального захисту (медичної маски, що не закривала рот та ніс), чим порушила вимоги п.п.1 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 №641, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На дану постанову судді Процик І.І. подала апеляційну скаргу в якій просить змінити постанову суду визнавши її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Свої вимоги мотивує тим, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працює до 19:00 год., тобто працівники поліції відвідали його після завершення робочого часу, коли відвідувачів не було, а товар не реалізовувався. Зі сторони майора поліції ОСОБА_2 вчинялися провокації на вчинення правопорушення з метою фіксації такого. Оскільки працівник поліції попросив надати документи для ідентифікації особи і попросив спустити засіб індивідуального захисту (маску), після чого зробив декілька її фото. У подальшому надав підписати письмовий документ із запевненням, що для неї не буде жодних наслідків. Потім протокол був направлений в суд але їй не було надано можливості дати пояснення по справі. Таким чином судом не було з`ясовано всі обставини справи.

Апелянт зазначає, що доказом її провини є протокол, фотографії та рапорт працівника поліції який не може слугувати доказом у справі. Про зазначено і у постанові Касаційного адміністративного суду у складі ВС від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а. Свідків до складення протоколу залучено не було.

Щодо невідповідності призначеного судом покарання фактичним обставинам справи, то слід зазначити про те, що вона одноосібно виховує дитину, знімає помешкання і заробітна плата є єдиним джерелом незначного доходу.

Крім того просить звернути увагу на зміни до КУпАП від 06.11.2020 за ст. 44-3, яку доповнено другою частиною та зменшено суму штрафу в розмірі від 170 до 255 грн.

Заслухавши думку апелянта про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у судовому рішенні є покликання на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №348933 від 04.11.2020 та інші матеріали адміністративної справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме відсутність захисної маски у ОСОБА_1 на робочому місці з врахуванням її особи та того, що раніше вона до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь вини, майновий стан, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ч.1 ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена