Справа № 159/4979/21
Провадження № 3/159/2708/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.07.2021 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), працюючого в Республіці Польща електрозварювальником, проживає АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

01 вересня 2021 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №354130 від 27.08.2021 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, 27 серпня 2021 року о 14:11 годині в місті Ковелі по вулиці Володимирській, 120 керував автомобілем «VOLKSVAGEN GOLF» номерний знак НОМЕР_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Dragerу присутності двох свідків, результат огляду 1,90 %(проміле), тест №5522.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адмінправопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу не визнав. Вказав, що того дня перебував у стані сп`яніння, протее транспортним засобом не керував. Пояснив, щопісля повернення з Республіки Польща, де офіційно працював електрозварювальником, мав намір оформити візу для виїзду за кордон, а також підремонтувати належний йому автомобіль. Для цього, 27 серпня 2021 року зранку поїхав на гаражі, що знаходяться на вулиці Варшавській в місті Ковелі і займався ремонтом автомобіля. Близько обіду зателефонував до дружини, з якою останнім часом перебував у поганих відносинах, так як запідозрив останню у зраді подружньої вірності поки він був на роботі за кордоном. Вказав, що хотів з`ясувати чому вона не ночує вдома і повідомив, що має намір забрати додому із села сина, щоб побути разом, і якого дружина без його відому завезла до тещі. Розмова по телефону переросла у сварку, він дуже розхвилювався, купив по дорозі пляшку горілки та приїхав у двір будинку, де проживає. Знаходячись в автомобілі, припаркованому біля свого під`їзду, зателефонував до сусіда ОСОБА_2 і домовився, що він завезе його в село до сина. Упевнившись, що знайшов водія і особисто не буде сідати за кермо, сидячи на місці водія в автомобілі і чекаючи сусіда, випив пів пляшки горілки. Через декілька хвилин під`їхали працівники поліції, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовся, однак повідомив працівників поліції, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, та розповів про обставини, за яких вживав спиртне. Працівники поліції, не звертаючи уваги на його пояснення, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу.

В суді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, захисник ОСОБА_1 адвокат Талашко І.М. вказала на відсутність будь-яких доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу, адже ОСОБА_1 як 27.08.2021, так і в судовому засіданні заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Суду не надано жодних доказів на спростування доводів останнього. Вважає, що обвинувачення не повинно ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону. А тому, просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за недоведеністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Талашко І.М., свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245,280 Кодексу завданнямпровадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідальність за статті 130 Кодексу несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею130 Кодексу є наявність одночасно двох умов: перебування особи в стані сп`яніння та керування нею в такому стані транспортним засобом.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно пояснень ОСОБА_1 не визнаються. Останній категорично заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння поліцейський надав тестування на алкоголь до протоколу від 27.08.2021 (результат тесту 1,90 проміле), акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності яких водій проходив освідування, відеозапис з боді-камери поліцейських.

Зазначені докази підтверджують лише факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Останній дану обставину не заперечує.

Проте, суду не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні досліджено доказ - відеозапис з боді-камери поліцейських, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано. Відео містисть лише процедуру проходження ОСОБА_1 освідування на стан сп`яніння та процедуру оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення. На відео ОСОБА_1 неодноразово наголошував поліцейському, що не керував транспортним засобом, а випив спиртне тільки після того, як знайшов водія, який завезе його в село до сина, проте такі доводи не були взяті працівником поліції до уваги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав наступне. 27 серпня 2021 року приблизно в обідню пору до нього зателефонував ОСОБА_1 і попросив відвести його у село, щоб забрати сина. Він мав вести його належним ОСОБА_1 автомобілем. Свідок погодився, так як сусід декілька разів його теж виручав, а коли вийшов на вулицю, то побачив автомобіль ОСОБА_1 і два автомобілі працівників поліції. Поліцейські складали відносно сусіда протокол про адміністративне правопорушення за керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 у його присутності категорично заперечував, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння , повідомив, що горілку вживав уже після того, як припаркував автомобіль та знайшов водія для поїздки в село. Свідок підтвердив поліцейським про намір відвезти ОСОБА_1 в село.

Таким чином, показаннями свідка та відеозаписом повністю спростовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 27 серпня 2021 року о 14:11 годині в місті Ковелі по вулиці Володимирській.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка, які узгоджуються з пояснення особи щодо якої складений протокол.

Пояснення ОСОБА_1 щодо перебігу подій не спростовані, доказів на спростування позиції останнього суду не надано.

Згідно з п. 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/4979/21 (провадження № 3/159/2708/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова