Справа №: 385/1233/21 Провадження № 3/385/563/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 в справі № 385/533/21, та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2021 в справі № 385/1206/21

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №048030 від 09.09.2021 ОСОБА_1 08.09.2021 о 08 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме - ображав її нецензурною лайкою, чим могла бути заподіяна шкода її психічному здоров`ю, повторно на протязі року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинивши правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом вживались заходи для його належного повідомлення про час та місце розгляду справи зокрема скеровувались СМС повідомлення, за його заявою про надіслання таких, які він отримав та надсилалась судова повістка рекомендованою кореспонденцією за місцем його проживання, яка повернута з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Зважаючи на викладене, скорочені строки для розгляду справ даної категорії, встановлені ч. 2 ст. 277 КУпАП (одна доба), судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тих самих дій (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.)

До протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №048030 від 09.09.2021 в якості доказів вчинення ОСОБА_1 08.09.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП в якості доказів долучено:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.09.2021 в якому остання вказала, що 09.08.2021 її чоловік ОСОБА_1 вчинив сварку в ході якої ображав її нецензурними словами,

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 08.09.2021 відповідно до якого 08.08.2021 ОСОБА_1 вчинив з нею сварку вчинив сварку в ході якої ображав її нецензурними словами,

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 08.09.2021 відповідно до якого 08.08.2021 ОСОБА_1 вчинив з сварку з дружиною ОСОБА_2 та ображав її нецензурними словами.

Інших доказів до матеріалів справи не долучено.

В силу вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд в постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи фактичні дані, які як докази були надані ВП №1 (м. Гайворон), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 08.09.2021, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», оскільки надані особою на яку покладено обов`язок зі збирання доказів письмові пояснення в частині дати вчинення правопорушення суперечать як протоколу про адміністративне правопорушення такі одні іншим.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того суд наголошує, що він позбавлений права збирати докази самостійно.

Оцінюючи докази, в їх сукупності, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в даному випадку факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення є недоведеним. А отже відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись статтями 247,283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 06.10.2021