Провадження № 3/686/7130/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 3. ст. 126, ч. 1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановила:

ОСОБА_1 04.09.2021 о 02 год. 56 хв. в м. Хмельницький, по вул. Шевченка, 48 керував транспортним засобом Renault Symbol д.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом та з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, сповільнена мова), від проходження медичного огляду відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а, 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП участь особи, відносно якої склали протокол у розгляді даної справи, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Частиною 3 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом, знаючи при цьому що її позбавлено або обмежено у праві керування транспортними засобами, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності є один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та надані докази, суд приходить до висновку, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Виходячи із системного тлумачення ч. 3 ст. 126 КУпАП суб`єктивна сторона вказаного правопорушення має форму умислу, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна усвідомлювати факт свого обмеження у праві керування.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу ГТУЮ у Хмельницькій області № 33378449 від 22.05.2018 року, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами гр. ОСОБА_1 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Проте, до суду не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином та знав про вищевказане обмеження його прав, яке було встановлено відносно нього постановою державного виконавця, тобто що особа знала, але умисно діяла та умисно керувала транспортним засобом, знаючи про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, не доведено, в зв`язку з чим останній не підлягає адміністративній відповідальності і, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 225790, висновком №1031, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, відеозаписом події від 04.09.2021.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує всі обставини справи в їх сукупності та вважає, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, що визначено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП достатньо для виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення та необхідно для здійснення виховного впливу на порушника.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 454,00 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 126 ч. 3, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: