ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3693/21 Головуючий в 1 інст. Алєксєєнко А.Б.
Провадження №33/807/608/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), її захисника - адвоката Рогальського В.М. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,за апеляційною скаргою останньої на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 28 березня 2021 о 14 год. 05 хв. у м.Запоріжжя, у Вознесенівському районі, на Прибережній автомагістраль, біля буд.29, по вул.Тбіліській, керувала автомобілем Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась. Від керування транспортним засобом відсторонена. Про повторність попереджена.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, з урахуванням уточнень до неї, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою, оскільки суддя допустив істотні порушення вимог процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, суддя допустив неповноту судового розгляду, не надав належної оцінки доводам, які виключають винуватість апелянта в інкримінованому правопорушенні.

Апелянт вважає, що належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення саме нею порушення правил дорожнього руху та не доведено, що вона є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Вказує, що будь-яких відомостей з «TruCam», відеозапис на якому зафіксовано рух автомобіля під її керуванням, в матеріалах справи немає, що на її думку, підтверджує відсутність об`єктивної сторони за ч.1 ст.130 КУпАП в її діях.

Крім того, апелянт посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що з відеозапису вбачається, що їй не було детально роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки та не було надано направлення на проведення огляду.

Направлення на огляд було складено вже після складання протоколу, а тому і направлення і акт є недопустимими доказами.

Вважає, що висновки суду про те, що не оскарження нею дій працівників поліції підтверджує її винуватість, є припущенням.

Зазначає, що суд не надав ретельного аналізу її доводам про відсутність підстав для проведення огляду. На її думку, працівники поліції формально зазначили ознаки алкогольного сп`яніння для складання матеріалів щодо неї. В той час вона перебувала через сварку під емоціями. Натомість з відеозапису вбачається, що вона перебувала в нормальному стані.

Працівник поліції, який складав матеріали справи, не представився, не роз`яснив їй права, формально підійшов до складання матеріалів справи.

Апелянт посилається на наявність рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2021 року, яким скасовано постанову за ч.1 ст.126 КУпАП за відсутністю в її діях складу такого правопорушення. Суд зазначив, що притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП було незаконним та безпідставним.

Вважає, що у працівників поліції, які зупинили її за перевищення швидкості, а притягнули до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, були відсутні правові підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апелянта, вказаним доводам місцевий суд не надав ретельного аналізу.

Крім того, зазначає, що протокол за ст.130 КУпАП складено о 14 годині 35 хвилин, а постанова за ч.1 ст.126 КУпАП складена о 15 годині 36 хвилин, що ставить під сумнів дії працівника поліції щодо факту виявлення ознак сп`яніння під час розгляду справи за ч.1 ст.126 КУпАП.

Також апелянт посилається на недопустимість як доказу відеозапису, оскільки в протоколі не було чітко вказано технічний засіб. При цьому зазначає, що в рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2021 року цей відеозапис визнано таким, що не відповідає вимогам закону, з тих же підстав.

Заслухавши ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Рогальського В.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 188418 від 28 березня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 28 березня 2021 року о 14 год. 05 хв. у м.Запоріжжя, у Вознесенівському районі на Прибережній автомагістраль біля буд.29, по вул.Тбіліській керувала автомобілем Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п.2.5ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу Alcotest Drager не проводився у зв`язку із відмовою від огляду;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду у медичному закладі;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції ОСОБА_5, в якому зазначено, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у період з 08:00 год. 28 березня 2021 року по 20:00 год. 28 березня 2021 року, у складі АП-204 «Драгун» на службовому авто Toyota Prius днз. 3278, разом з сержантом поліції Бєлан, та лейтенантом поліції Сологуб, о 14 год. 05 хв. по вул. прибережна автомагістраль (Тбіліська 29) було зупинено ТЗ Nissan Murano НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 23 червня 1987 р.н. , АДРЕСА_1 . Без діючого полісу страхування авто та без посвідчення водія відповідної категорії (через 10 хвилин ПВ підвезли на місце зупинки ТЗ подруга). Було розглянуто справу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та за результатом розгляду винесено постанову ЕАМ 3966192 за ч.1 ст.126 КУпАП. Від отримання копії постанови відмовилась. Під час розгляду справи у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки ТЗ огляд за допомогою приладу Драгер, на що водій відповів відмовою, а також в медичному закладі - також відмовився. У зв`язку з порушенням пункту 2.5 ПДР України, на водія було зібрано матеріали та складено протокол ААБ 188418 за ч.1 ст.130 КУпАП. Від отримання копії відмовилась. Вилучено ПВ: ВАЕ 880664, від отримання тимчасового дозволу на право керування ТД: ПК 199895 відмовилась. Від керування водія відсторонено шляхом паркування без порушення ПДР.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є допустимими.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено незаконно та інкримінування їй вчинення вказаного адміністративного правопорушення не відповідає обставинам справи. Зазначила, що 28 березня 2021 року вона зі своїм знайомим ОСОБА_2 рухалась на автомобілі Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якості пасажира на задньому сидінні та між ними відбулася сварка. Після чого він зупинився та відмовився в подальшому керувати транспортним засобом. Вона сіла на місце водія, проте рух на вказаному транспортному засобі не здійснювала. В цей час до них підійшли співробітники поліції та повідомили про порушення швидкісного режиму. Після чого інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області капралом поліції ОСОБА_5 винесено постанову серії ЕАН №3986192 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, щодо неї. Під час винесення вказаної постанови співробітником патрульної поліції також було складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з цим, зазначила, що ані факт керування нею транспортним засобом, ані факт зупинки транспортного засобу під її керуванням не зафіксовано та не підтверджено належними доказами. Також не надано доказів і наявності у неї ознак сп`яніння, які працівником поліції формально зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що вона перебуває у нормальному стані, відповідає на запитання працівників поліції та будь-яких відхилень від нормальної поведінки в неї не зафіксовано. Зазначила, що крім складеного протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи більше не містять жодних беззаперечних доказів, які вказують на наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Її було зупинено нібито за перевищення швидкості, проте постанову за перевищення швидкості винесено не було, а було складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, яка була скасована постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2021 року у справі № 335/4190/21. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП було складено о 14 год. 35 хв, а постанову за ч.1 ст.126 КУпАП - о 15 год. 36 хв. З урахуванням зазначеного, просила закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що 28 березня 2021 року під час несення служби на Прибережній магістралі у м.Запоріжжі за перевищення швидкісного режиму було зупинено транспортний засіб Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 . Перевищення дозволеної швидкості руху вказаним транспортним засобом було зафіксовано технічним засобом «TruCam». Вказаний транспортний засіб зупинився на вимогу поліцейського. До транспортного засобу підійшов поліцейський ОСОБА_4 . За кермом автомобіля сиділа ОСОБА_1 , якій було повідомлено про причину зупинки. З автомобіля вийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та останній повідомив, що вони поспішають. Було встановлено, що ОСОБА_1 не мала при собі документів. При спілкуванні з ОСОБА_1 було встановлено наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно просили їх відпустити. Також зазначив про те, що коли авто проїздило повз нього, він чітко бачив, що за кермом сиділа ОСОБА_1 , а поруч ОСОБА_2 . Також зазначив, що не було складено постанову за перевищення швидкісного режиму, оскільки відповідальність за керування автомобілем без відповідних документів є більш тяжкою, а тому справи було об`єднано та винесено одну постанову та накладено стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП. На пропозицію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що він складав протокол стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. 28 березня 2021 року він ніс службу у складі екіпажу патрульної поліції на Прибережній магістралі у м.Запоріжжя. За перевищення дозволеної швидкості руху було зупинено транспортний засіб Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля водію було повідомлено причину зупинки та запропоновано надати для перевірки документи, проте водій автомобіля документів при собі не мала та їх вже потім їй привезли. Під час спілкування з ОСОБА_1 з приводу порушення нею швидкісного режиму руху було встановлено наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). На пропозицію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась. При цьому ОСОБА_1 не заперечувала того, що вона була за кермом транспортного засобу на час його зупинки, так само не зазначав і ОСОБА_2 , що він керував транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що 28 березня 2021 року він їхав з ОСОБА_1 на транспортному засобі Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 . Зазначив, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме він. Під час руху в них виникла сварка. Спочатку зазначив про те, що їх зупинила поліція. Потім зазначив, що не бачив, щоб їх зупиняла поліція, лише побачив авто поліції. Після зупинки сказав ОСОБА_1 помінятися містами, аби вона сіла за кермо та вони до того моменту поки до машини підійшов співробітник поліції помінялись з ОСОБА_1 місцями. Скільки часу це зайняло, він не пам`ятає. Потім підійшли працівники поліції та повідомили про порушення швидкісного режиму. На питання, чому працівники поліції підійшли до їх автомобіля, відповів, що затрудняється надати відповідь. На питання, чи пам`ятає він момент, коли підійшли працівники поліції, відповів, що затрудняється надати відповідь. На питання, чи спілкувався він з працівниками поліції, відповів що затрудняється надати відповідь. На питання, чи пояснював він працівникам поліції про те, що саме він керував автомобілем, відповів, що затрудняється надати відповідь. Разом з тим, зазначив про те, що казав працівникам поліції аби вони склали протокол саме на нього.

Поліцейський ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, разом з тим надав письмові пояснення, у яких зазначив, що 28 березня 2021 року було зупинено транспортний засіб Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу він підійшов до автомобіля та за кермом сиділа ОСОБА_1 . При спілкуванні з останньою вона відмовлялась говорити, замість неї на запитання відповідав ніби її чоловік - ОСОБА_2 , який просив нічого не оформлювати та відпустити їх. Під час спілкування було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають ознаки алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого її чоловік просив скласти протокол відносно нього та заважав складати матеріали. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримала надані під час судового розгляду пояснення та додатково зазначила, що того дня вона була пасажиром автомобіля та у них була сварка. Вона не зрозуміла як сталося так, що вона опинилась за кермом автомобіля. Коли автомобіль був зупинений, вона пересіла за кермо з заднього пасажирського сидіння. Коли до них підійшов працівник поліції вона просто сиділа, до керма не доторкалась. Вона відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не розуміла, чому саме вона повинна проходити огляд. Вона не розуміла, що відбувається. На місці зупинки транспортного засобу було троє працівників поліції. Відеозапис з «TruCam» поліцейськими не надано, тому вважає, що не доведено, що саме вона керувала транспортним засобом. В рішенні суд її звинуватив у тому, що вона не довела свою невинуватість. Чоловік, який був за кермом автомобіля, свою вину визнав та надав пояснення в суді.

Після перегляду відеозапису в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 додатково пояснила, що з відео вбачається те, що автомобіль за ввесь час зйомки не рухається. Вона не визнавала, що вона була за кермом автомобіля. Автомобіль знаходився на великій відстані від працівників поліції - приблизно 70-100м, працівник поліції йшов до них приблизно 1 хвилину, за цей час вони встигли помінятись місцями. Чоловік (свідок) сказав їй, щоб вона швидко пересіла за кермо. Він не розумів, які наслідки будуть. Коли пересіла за кермо, автомобіль не рухався та вона не трималась за кермо. Її чоловік неодноразово говорив, що він керував транспортним засобом та визнавав свою вину. Вона була в шоковому стані після сварки, поспішала до дитини, не розуміла, що саме їй роз`яснював працівник поліції. Працівники поліції спочатку склали протокол, а потім - постанову. Вважає, що працівники поліції навмисно не надавали відео з «TruCam». Також вважає,що ні протокол, ні постанова не могли бути складені стосовно неї, оскільки вона не керувала транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рогальський В.М. підтримав апеляційну скаргу, в доповнення зазначив, що, в порушення вимог ст.256 КУпАП, протокол складено за іншою адресою ніж та, що вказана у протоколі. Посилався на той факт, що у протоколі вказано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 14-05 годині, однак відеозапис події починається з 13-56 год. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль стояв. В матеріалах справи відсутні докази щодо керування транспортним засобом. Також посилається на порушення працівниками поліції п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду №1103, та п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 щодо відсутності свідків. Вважає, що працівники поліції повинні залучати свідків, щоб останні пересвідчились, що у особи є запах алкоголю. На відеозаписі події не вбачається наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 - тремтіння рук та млявої мови, неможливо визначити наявність у неї ознаки сп`яніння - запах алкоголю, що є порушенням ст.266 КУпАП. Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Копія Акту огляду ОСОБА_1 не видавалась. Марка технічного приладу Драгер була вписана в Акт огляду вже після складання матеріалів. Направлення на огляд водія складено о 14-30 год., однак на відеозаписі не зафіксовано його складання. Крім того, посилається на те, що працівниками поліції не надано доказів законності використання технічного приладу Драгер 6820, строк дії та сертифікат на який закінчились. Також цей технічний прилад відсутній в Державному реєстрі лікарських засобів. Після вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 стосовно неї складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, яка скасована рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2021 року. Крім того, під час складання протоколу та матеріалів справи ОСОБА_1 просила залучити захисника, однак працівником поліції відмовлено в задоволенні цього клопотання. Посилається на порушення ст.35 Закону України «Про національну поліцію» щодо законності зупинки транспортного засобу, оскільки працівник поліції зазначав про перевищення швидкісного руху, однак за даним фактом не було складено постанови. Вважає, що «поза розумним сумнівом» вина ОСОБА_1 не доведена. Вказані стороною захисту доводи судом першої інстанції не перевірено. Відмови від проходження огляду в медичному закладі не було. Інспектором поліції не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено, оскільки працівникам поліції не надано відеозапис з «TruCam».

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв доводи ОСОБА_1 , заявлені на свій захист, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, вказаних в оскаржуваній постанові.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Посилання захисника на те, що в протоколі невірно вказано місце зупинки транспортного засобу та місце складання протоколу, не підтверджені достатніми доказами. Скріншоти, надані стороною захисту, такі обставини не підтверджують, з огляду і на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення сама ОСОБА_1 жодних зауважень не надала, хоча мала таку можливість.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаними доказами.

Сумнівів, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом немає, цей факт підтверджується відеозаписом, згідно з яким саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу та не заперечувала цього факту. Також ОСОБА_1 не заперечувала факту керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння, від проходження огляду відмовилась.

Судом першої інстанції перевірені доводи сторони захисту щодо керування транспортним засобом іншою особою - ОСОБА_2 та ці доводи спростовані в оскаржуваній постанові. Більш того, згідно з відеозаписом, ОСОБА_2 не заперечував факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , однак просив скласти матеріали на нього.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи були складені працівниками поліції за короткий проміжок часу з моменту зупинки, не свідчить про безпідставність складання цих матеріалів.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу та відеозаписом, а й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта та її захисника про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, з огляду на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначеніст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що їй не було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу та не надано Направлення на огляд, спростовуються відеозаписом, згідно з яким, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Направлення на огляд водія не було вручено ОСОБА_1 , оскільки остання відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема і в медичному закладі.

Посилання апелянта на недопустимість як доказу акту та направлення на огляд є також безпідставними.

Якихось порушень при складанні цих документів не вбачається.

Твердження сторони захисту про те, що направлення та акт складені після складання протоколу, нічим не підтверджені.

Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 теж не зверталась, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Скасування судом постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не спростовує наявність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також є непереконливими доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що підставою для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 було порушення Правил дорожнього руху України, а саме порушення швидкісного режиму. З відеозапису вбачається, що у працівників поліції були підстави вважати, що остання порушила ПДР України.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням захисника щодо порушення працівниками поліції вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Як зазначено і самим захисником, положеннями ст.266 КУпАП не вимагається присутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння чи відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Твердження про те, що свідки необхідні для того, щоб зафіксувати наявність у особи запаху алкоголю, не ґрунтуються на положеннях закону.

З приводу доводів захисника про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер 6820, який не міг застосовуватись працівниками поліції, оскільки на вказаний прилад строк дії свідоцтва про державну реєстрацію вичерпаний, а тому на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та притягнення останньої до адміністративної відповідальності вказаний прилад був незаконним засобом для встановлення вини, то апеляційний суд вважає вказані доводи безпідставними, виходячи з такого.

Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав законної сили 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва Drager Safety AG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат перевірки типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 5 жовтня 2027 року.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, за допомогою якого ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Таким чином, працівники правомірно використовували газоаналізатор Драгер 6820 під час пропозиції 28 березня 2021 року ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбаченіст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимогст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/3693/21