П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 02.03.2019 року, орган, що видав: 2111, за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2020 року в зону митного контролю на ділянку В`їзд в Україну» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 316, р.н.з. України НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , в якому в якості пасажирів слідували громадяни України: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які прямували у приватних справах із Угорщини в Україну.

Формою проходження митного контролю водієм транспортного засобу та пасажирами був обраний порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор, де громадянам було запропоновано заповнити митні декларації, в яких вони вказали свої паспортні дані та заявили про наявність у них товарів.

ОСОБА_1 в митній декларації від 25.08.2020 заявив про переміщуваний ним товар: а саме: курточки 22 шт., вагою 18кг., вартістю 26 400 угорських форинтів; костюми спортивні 16 шт., вагою 16 кг, вартістю 16 000 угорських форинтів; штани 16 шт., вагою 5 кг, вартістю 16 000 угорських форинтів; курточки 10 шт., вагою 9 кг, вартістю 15 000 угорських форинтів. В підтвердження надав рахунок №NQ9EE4096883 від 24.08.2020, виписаний на нього ( ОСОБА_10 ), згідно якого, зазначений товар придбано ним в угорського підприємства «NEXT TRADE KFT». Згідно з рахунком переміщується товар, а саме: курточки 22 шт., вартістю 26 400 угорських форинтів; спортивні костюми 16 шт., вартістю 16 000 угорських форинтів; штани 16 шт., вартістю 16 000 угорських форинтів; курточки 10 шт., вартістю 15 000 угорських форинтів.

Загальна вага товару становить 48 кг та загальна вартість товару становить 73 400 угорських форинтів, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2020 року складає 6 748 грн. 54 коп. (курс форинта згідно НБУ станом на 25.08.2020 року становить 0,091942 грн. за один форинт).

В результаті митного огляду встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 переміщується товар, заявлений в митній декларації та вказаний у рахунку №NQ9EE4096883 від 24.08.2020, оформленого на ОСОБА_1 ( ОСОБА_10 ) угорським підприємством «NEXT TRADE KFT», та поданому ним до митного контролю.

Під час здійснення митних формальностей виникла підозра щодо достовірності та автентичності поданого до митного контролю рахунку №NQ9EE4096883 від 24.08.2020.

В ході проведення перевірки Закарпатською митницею Держмитслужби направлений запит від 27.08.20 №7.7-08-1/7.7-20/27/5848 на адресу Національної Податкової та Митної Адміністрації Угорської Республіки. 29.01.2021 Закарпатською митницею Держмитслужби отримана офіційна відповідь від митного департаменту центрального Управління Національної Податкової та Митної Адміністрації, відповідно до якої, згідно інформації Директора «NEXT TRADE KFT», ними встановлено, що рахунок № НОМЕР_3 від 24.08.2020, вказаним у ньому суб`єктом господарювання - «NEXT TRADE KFT» не видавався, чеки видаються ними виключно в електронному форматі. Також, ними зазначено, що беручи до уваги зміст та зовнішню форму документа, який подавався українським митним органам для митного оформлення, навіть без залучення експерта можна стверджувати, що копії документів, які були надіслані в додатку до запиту, не є копіями чинних документів.

У зв`язку із отриманою інформацією, Закарпатською митницею Держмитслужби, було направлено два листи на адресу громадянина ОСОБА_1 з метою отримання пояснень, однак ОСОБА_1 для надання пояснень не з`явився.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив товари через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару підробленого документу - рахунку №NQ9EE4096883 від 24.08.2020.

Також, 18.09.2020 громадянина України ОСОБА_1 постановою Ужгородського міськрайонного суду було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МКУ (ПМП №1205/30200/2020 від 13.08.2020).

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 483 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик, рекомендованим поштовим відправленням.

Заслухавши представника митного органу, розглянувши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 526 МК України вважаю за можливе провести розгляд даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася про час і місце розгляду справи.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості. Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно з ч. 8 ст. 494 МК України, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Діяння, яке інкримінується гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 483 МК України. Вимогами ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу. Поряд з цим, на підтвердження кваліфікуючої ознаки повторності митним органом до матеріалів справи не долучено належних доказів, а пошуком відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2020 у справі №308/9272/20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, інші постанови за ст. 482, 483 Митного кодексу України відсутні. За таким обставин, у суду наявні сумніви щодо правильності кваліфікації діяння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд наголошує, що неодноразово у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини встановлював кримінальний характер санкцій Кодексу України про адміністративні правопорушення, і з огляду на це застосовував до справ про адміністративні правопорушення гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду кримінальних справ. Так, в пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. У пункті 39 рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 заява № 16347/02, у якій йшлося про притягнення заявниці до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку, з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, ЄСПЛ вважав, що провадження є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Відповідно до правових висновків, висловлених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про направлення матеріалів справи про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 483 МК України до Закарпатської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки, оскільки протокол про порушення митних правил складено з порушенням вимог ст. 494 МК України, а наявні в матеріалах справи докази не дають змоги повно і всебічно з`ясувати обставини справи та вирішити її з дотриманням вимог закону.

Згідно з ч. 2 ст. 527 МК України, у постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи. Так, під час додаткової перевірки необхідно провести дії, спрямовані на визначення із правовою кваліфікацією інкримінованого особі діяння.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 256, 268, 278 КУпАП, ст. ст. 486, 487, 516 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали адміністративної справи про порушення митних правил за протоколом №0324/30500/21 від 01 березня 2021 року відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України - повернути до Закарпатської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

Після виконання вимог постанови, матеріали справи повернути до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду справи по суті.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда