Справа № 359/5246/21
Провадження № 3/359/2502/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Вітківської Ю.М., адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ДПР18 № 013301 від 07.06.2021 року, в м. Бориспіль по вул. С. Петлюри, 23, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «FORD FOCUS» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 07 червня 2021 року він разом з братом, ОСОБА_2 та знайомим ОСОБА_3 , перебували за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1 , займалися ремонтом господарських будівель, які знаходяться у дворі його будинку, випивали, слухали музику, яка була ввімкнена в автомобілі. Близько 16 години до нього звернулася сусідка ОСОБА_4 , з проханням відігнати транспортний засіб (автомобіль марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 ), на задній двір, в`їзд до якого облаштовано з вул. С. Петлюри, оскільки гучно ввімкнена музика заважала їй відпочивати після нічної зміни. Особисто керування транспортним засобом він не здійснював, за кермом автомобіля була ОСОБА_4 , яка спритних напоїв не вживала. Близько 17 години він пішов до іншої сусідки ОСОБА_5 , оскільки згадав, що вона неодноразово висловлювала його брату своє незадоволення щодо дерев, які ростуть біля суміжного з її земельною ділянкою паркану та просила ОСОБА_1 зайти поспілкуватись з даного приводу. Однак, мирно врегулювати спір не вийшло, стався конфлікт. ОСОБА_5 , в свою чергу, висловила погрозу, що у такому випадку створить ОСОБА_1 проблеми. Після цього він пішов до свого автомобіля, слухав там музику і якийсь час сидів в авто. Орієнтовно о 17 год. 45 хв. до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, поліцейські без пояснення причин в грубій формі почали вимагати пред`явити водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, забрали з автомобіля його особисті речі. На його пояснення, що транспортним засобом він не керував не реагували, стверджуючи про пояснення свідків, які ніби-то бачили його за кермом. Вже після того, як дані особи були запрошені для складання протоколу про адміністративне правопорушення зрозумів, що цими свідками являються знайомі сусідки, ОСОБА_5 , яких він бачив у неї на подвір`ї, один з них працює виконробом у неї на будівництві. Працівники патрульної поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився з посиланням на відсутність факту керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння. Не зважаючи на це, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного та повідомила, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до диспозиції ст.130 КУпАП. Наголошувала на тому, що об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Водночас, суб`єктами даного правопорушення, є виключно водії транспортних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись. Натомість, матеріали справи вказують на відсутність однієї з ключових ознак об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення факту виявлення працівниками поліції водія під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 не може вважатись і суб`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, оскільки керування транспортним засобом він не здійснював, тобто не виконував функцію водія, а лише сидів в автомобілі, який не рухався.

Крім того, захисник зауважила, що працівниками поліції буди залучені в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є знайомими ОСОБА_5 , перебували у неї вдома, коли у ОСОБА_1 з ОСОБА_5 виник конфлікт ще до приїзду працівників поліції. Більше того, згідно рапорта інспектора роти № 4 БПП в м. Борисполі, що міститься в матеріалах справи, 07.06.2021 року під час патрулювання до працівників патрульної поліції надійшов виклик про погрози фізичною розправою по вул. С.Петлюри в м. Борисполі. Вказане свідчить, що в дійсності виклик поліції стосувався саме сварки, що виникла між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на побутову ґрунті, а не у зв`язку з виявленням факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Дані обставини викликають сумнів у належності складеного протоколу, так як свідки на час його складання, були упередженими по відношенню до ОСОБА_1 та не сприймати подію безсторонньо та об`єктивно.

Будучи допитані в суді в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дали показання, аналогічні показам ОСОБА_1 .

На виклик суду для надання ними показань в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися. Про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялися належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення про виклик їх в якості свідка на номери телефонів, які вказані у письмових пояснення та дані повістки ними були отриманні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, слід дійти до висновку, що в діях правопорушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Першою умовою є момент вчинення правопорушення. Тобто він має місце тільки під час керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, водій має керувати транспортним засобом, який має рухатись і під час керування таким транспортним засобом, працівники поліції мають право зупинити його на підставах та у порядку, визначеному чинним законодавством, та за наявності певних ознак у водія, можуть запропоновувати йому пройти тест на визначення стану сп`яніння, на місці зупинки автомобіля. Підстави зупинки транспортних засобів викладені в ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII зі змінами. Цей перелік є вичерпним. Він також нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону «Про Національну поліцію», оскільки, в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Другою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є перебування особи в статусі водія відповідно до п.1.10. Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» зі змінами. Тобто знаходження особи всередині транспортного засобу в момент настання причин зупинення транспортного засобу і наявності у такої особи посвідчення водія відповідної категорії.

Третьою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення, є відмова водія, що знаходиться в транспортному засобі, який зупинений поліцейським відповідно до вимог законів України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до відповідальності, показань свідків, досліджених матеріалів справи та після перегляду судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що вони не містять факту керування транспортним засобом водієм. Також з дослідженого судом відеозапису взагалі не вбачається факт зупинки цього транспортного засобу працівниками поліції. Натомість, долучені до матеріалів справи відеозаписи навпаки свідчать про протилежне, оскільки, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, видно припаркований автомобіль марки FORD FOCUS, який не рухається, а також зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , який вказує на неправомірність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом.

Щодо наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції суддя додатково зазначає, що за клопотанням захисника було витребувано від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повний відеозапис з нагрудних камер відео реєстраторів (технічних приладів або технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису) поліцейських за 07.06.2021 року, якими здійснювалась відеофіксація під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Згідно відповіді ВПП в місті Борисполі, надання вказаного відеозапису не вбачається за можливе, оскільки, за строками зберігання його було знищено.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що містяться в матеріалах справи, які стверджують, що бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично. Такі пояснення є неналежними доказами, оскільки вказані особи виступали стороною конфлікту, який стався за участю ОСОБА_1 , тому є очевидні підстави вважати про їх упередженість, відтак, вони не можуть розцінюватись, як джерело доказування. Крім того, за викликом суду для надання ними показань в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялись належним чином. Обставини, викладені в поясненнях свідків не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Будь-якого іншого доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсіутні.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 4, 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При цьому, положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На думку судді, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Однак, як свідчить відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, після відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, поліцейським не складалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Тому, письмове направлення, яке міститься у справі, не може бути належним доказом на підтвердження його складання в порядку та в строк, що міститься в Інструкції, і очевидним є факт його складання після відмови ОСОБА_1 від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я з підстав відсутності факту керування ним транспортним засобом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення), не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому, суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010року №23рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно з ч. 1 ст. КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, у судді відсутні підстави для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно правопорушника ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 251, 256, 247 ч.1п.1, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення правопорушника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________