Єдиний унікальний номер № 225/5861/21
Номер провадження №3/225/1564/2021
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участі

секретаря Бондарчук Т.І.,

прокурора Бабарики О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Торецьк Донецької області, гірничий майстер дільниці шахтового транспорту ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 відповідно до наказу ВП «Шахта «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля» від 29.11.2012 №228-к прийнято на посаду гірничого майстра дільниці шахтного транспорту ВП «Шахта «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля». Відповідно до пп. "а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного із корупцією.

Згідно п.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, на яких поширюється дія даного Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Однак, ОСОБА_2 , в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік несвоєчасно, без поважних причин лише 16.07.2020.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Прокурор в судовому засіданні просив піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню в мінімальних межах санкції статті, у виді штрафу.

Суд, заслухавши учасників і дослідивши матеріали справи зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного у постанові адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів по справі, які досліджено під час розгляду справи.

Так, відповідно до наказу директора ВП «Шахта Торецька» Державного підприємства «Торецьквугілля» № 228-к від 29.11.2012 ОСОБА_2 було призначено на посаду підземного гірничого майстра ВП «Шахта Торецька» (а.с. 17).

Відповідно до посадової інструкції гірничий майстер дільниці шахтового транспорту, призначається на посаду директором шахти за поданням начальника дільниці. Гірничий майстер у своїй діяльності підпорядковується безпосередньо начальнику дільниці.

Гірничий майстер є змінним керівником виробництва, організатором безпечної роботи і охорони праці на дільниці.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Відтак, ОСОБА_2 який на теперішній час є повноважною посадовою особою ВП «Шахта Торецька» ДП «Торецьквугілля», є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, у тому числі, передбачене ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та самих письмових пояснень ОСОБА_2 декларацію за 2019 рік подав 16.07.2020.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві положення», відповідно до яких декларації, які відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подаються за минулий рік до 1 квітня, подаються суб`єктами декларування до 1 червня.

Отже, в 2020 році термін подання щорічних декларацій був продовжений до 1 червня.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та самих пояснень ОСОБА_2 декларацію за 2019 рік він подав лише 16.07.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи гірничим майстром дільниці шахтового транспорту та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, своєчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеною повністю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення передбаченого КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог частини другої цієї статті протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 554 від 30.08.2021 року стосовно ОСОБА_2 в порушення зазначених вище вимог був складений з суттєвим порушенням строків його складання.

Так, у рішеннях ЄСПЛ неодноразово зверталась увага на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, про що наголошено у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, «Фельдман проти України» від 08.04.2010 року та «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, тощо.

У рішенні ЄСПЛ від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, перевірка своєчасності подачі ОСОБА_2 щорічної декларації за 2019 рік розпочата органами поліції значно раніше до дати складання вище вказаного протоколу.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення № 554 від 30.08.2021 року додана роздруківка з Єдиного державного реєстру декларацій за період з 01.01.2020 року по 09.06.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 подав щорічну декларацію за 2019 рік 16.07.2020 року.

З цього приводу слід зазначити, що з моменту оприлюднення вказаної декларації у Єдиному реєстрі декларацій на офіційному сайті НАЗК, відомості, що містяться в цій декларації, в тому числі і щодо дати її подання, набули статусу загальнодоступних.

В той же час, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що перевірка відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» за фактом несвоєчасного подання ОСОБА_2 щорічної декларації за 2019 рік НАЗК не проводилась, і тільки в липні 2021 року перевірку ініційовано оперуповноваженим УСР в Донецькій області шляхом надіслання листа до ДСР НП України.

Отже, суд приходить до переконання, що подання ОСОБА_2 щорічної декларації за 2019 рік 16.07.2020 року та її оприлюднення у такий спосіб, зробило її загальнодоступною, та станом на 16.07.2020 спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції (яким в т.ч. є органи поліції, згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»), володів достатньою інформацію про вказаний вище факт.

Відтак, на думку суду, на час надходження матеріалів до ДСР НПУ на початку липня 2021 року факт неподання ОСОБА_2 щорічної декларації за 2019 рік вже був виявлений.

Посилання у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 30.08.2021 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови ПВСУ №13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 надійшли до суду 10.09.2021 року.

На даний момент закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, ч.1 ст.172-6, ст.ст. 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський Донецької області суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв