Справа № 459/1243/19 Провадження № 3-в/459/16/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Новосад М.Д., розглянувши подання Сокальського міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 начальник Сокальського МРВ Філії Державної установи «Центр пробації» звернувся до суду із даним поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.05.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, який закінчився 02.07.2021.

Представник органу пробації подала суду заяву про розгляд подання у її відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оцінивши зібрані документи, суд вважає, що подання слід задовольнити з таких підстав:

Судом встановлено, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.05.2019 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.183-1 КУпАП у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Постанова надійшла на виконання до Сокальського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Львівській області 06.06.2019.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт регламентується «Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 19 березня 2013 року № 474/5, (далі Порядок).

Відповідно до п.13.9 Порядку, після отримання постанови суду (судді) порушнику надсилається виклик до уповноваженого органу з питань пробації. З порушником проводиться бесіда, під час якої роз`яснюються порядок та умови виконання стягнення, а також наслідки за ухилення особи від виконання суспільно корисних робіт. Посадова особа складає довідку про проведену бесіду, в якій порушник власноруч зазначає про ознайомлення з порядком відбування стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

18.06.2019 ОСОБА_1 був під підпис ознайомлений з умовами та порядком відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, цього ж дня йому вручено направлення до КП « Червонограджитлокомунсервіс». Згідно направлення повинен був приступити до відбування стягнення не пізніше 19.06.2019 року. Проте, порушник на підприємство для відбування стягнення не прибув.

20.06.2019 ОСОБА_1 надіслано виклик для встановлення причин неявки на суспільно корисні роботи. Повторно 01.07.2019 надіслано виклик на 10.07.2019.

Відповідно до п.13 19 вищевказаного Порядку щодо порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації складається протокол про адміністративне правопорушення, який разом з іншими матеріалами надсилається до суду для вирішення питання про притягнення особи д адміністративної відповідальності.

Сокальським міськрайонним відділом пробації 20.06.2019 складено протокол щодо ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушень передбаченого ст.183-2 КУпАП та адміністративна справа була направлена до Червоноградського міського суду Львівської області.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.08.2019 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 183-2 КУпАП було закрито. Постанова суду надійшла до відділу пробації 05.09.2019.

15.07.2019 та 25.07.2019 ОСОБА_1 надіслано виклики для встановлення причин неявки на суспільно корисні роботи.

Відповідно до п.13 10 Порядку, якщо порушник не з`явився до уповноважене органу з питань пробації після двох викликів, уповноважений орган з питань пробації надсилає запит до відповідного органу реєстрації або органу державної виконавчої служби або органу поліції з метою встановлення факту проживання (перебування) порушника вказаним у постанові суду (судді) місцем проживання.

05.08.2019 був направлено запити до Червоноградського відділу державної виконавчої служби та Червоноградського відділу поліції Львівській області для перевірки факту проживання ОСОБА_1 за адресою місця проживання, вказаною у постанові у постанові суду, та у Червоноградську міську лікарню.

15.08.2019 у ОСОБА_1 відібрано пояснення про причини неявки суспільно корисні роботи.

21.08.2019 у Сокальський міськрайонний відділ надійшли Наказ та графік виходу на суспільно корисні роботи ОСОБА_1 ..

30.08.2019 із КП «Комунальник» надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 відсутній на робочому місці 20.08.2019, 21.08.2019,27.08.2019, 30.08.2019.

20.08.2019 надіслано виклик ОСОБА_1 для встановлення причин неявки на суспільно корисні роботи.

02.09.2019 відділом пробації складено протокол щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-2 КУпАП та направлено до суду.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2019 провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 183-2 КУпАП закрито.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно із ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від «злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.'

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими,, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст.304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року справа №5-324кс15 ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання судового рішення є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Так, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та

третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі! статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної Частини КК, у своєму конкретному прояві] відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК України суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 6я Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лиш після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання».

Відповідно до частин 3 та 4 статті 80 КК України строк давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 не зупинявся та не переривався, оскільки провадження по справі відносно нього за ст.183-2 КУпАП було закрито.

Враховуючи те, що постанова суду від 21.05.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, набрала законної сили 02.06.2019, тому строк давності виконання судового рішення закінчився 02.06.2021.

Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку, що подання підставне та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.304,305 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення, у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Червоноградського міського суду Львівськ області від 21.05.2019 у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М. Д. Новосад