Справа № 489/3709/21
Номер провадження 3/489/1801/21
Постанова

Іменем України

01 вересня 2021 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв Вячеслав Валентинович, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління держпраці в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП - НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в.о. директора Державного підприємства «Український радіотехнічний інститут», юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 238,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № МК2006/311/АВ/П/ПТ від 01 червня 2021 року, інспектор праці Управління держпраці у Миколаївській області Панкова Ірина Анатоліївна встановила, що 01.06.2021 о 11:00 год. в.о. директора Державного підприємства «Український радіотехнічний інститут», ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП. А саме: заробітна плата працівникам не виплачується за виконану ними роботу. Станом на день проведення перевірки на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 3643367,85 грн. за попередні роки, з них 2672461,85 грн. перед 38 звільненими працівниками, чим порушені вимоги ст.94 КЗпПУ. Виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. На день проведення інспекційного відвідування заробітна плата не виплачувалась, чим порушені вимоги ч.1 ст. 115 КЗпПУ. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства не провадиться в день звільнення.

Згідно наказу від 29.11.2020 №264 звільнився ОСОБА_2 , нараховані кошти належні до виплати при звільненні на час перевірки не виплачено в сумі 565112,42 грн.

Згідно наказу від 25.11.2020 №266 звільнилася ОСОБА_3 , нараховані кошти належні до виплати при звільненні на час перевірки не виплачено в сумі 443661,16 грн.

Згідно наказу від 23.11.2020 №265 звільнилася ОСОБА_4 , нараховані кошти належні до виплати при звільненні на час перевірки не виплачено в сумі 325362,16 грн.

З грудня 2019 року по травень 2021 року на підприємстві погашення заборгованості з виплати заробітної плати звільненим працівникам не проводилось.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Так, ч.1 ст. 41 КУпАП встановлена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Статтею 94 КЗпПУ встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 115 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» (зі змінами та доповненнями) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з вимогами ст. ст.245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне право порушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що підприємство підпорядковане державному концерну "Укроборонпром", який відповідно до галузевої угоди повинен сприяти в отриманні замовлень підприємством. Він зі свого боку звертався, щодо продажу приміщень для погашення боргів, з 1500 працівників залишилось 4. На данний час він вже не директор підприємства.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, та акт перевірки не є беззаперечним доказом вини особи в порушенні вимог ч. 1 ст. 41 КУпАП, а інших доказів суду не надано, тому суддя дійшов висновку про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В. В. Кокорєв