П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського районного Управління поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКРР НОМЕР_1 , 02.06.2021 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

13.09.2021 о 15-10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив сварку із своїм дідом ОСОБА_2 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та розбив скло в міжкімнатних дверях, чим вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні (ст.3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами).

Незважаючи не невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні правопорушення повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, якими є: протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 210835 від 13.09.2021; рапортом поліцейського від 13.09.2021; заявою потерпілого ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності; поясненями ОСОБА_2 від 13.09.2021; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеного 13.09.2021 відносно кривдника ОСОБА_1 .

Беручи до уваги зазначене та викладені у протоколі про адмінправопорушення обставини, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного та економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення іншого майна, на які потерпілий має право) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують його відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує його відповідальність, суд визнає відповідно до ст. 35 КУпАП вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням даних про особу винного, обставини що обтяжує його відповідальність, відсутність пом`якшуючих обставин, тієї обставини, що ОСОБА_1 не вперше притягається до відповідальності за вчинення насильства у сім`ї, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, вважаю за необхідне накласти на нього передбачене санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді сорока годин громадських робіт, і яке на переконання судді буде достатнім для його виправлення та упередження скоєнню ним інших адмінправопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст. 4 ЗаконуУкраїни "Про судовий збір" із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді сорока годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, її представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна Клепа