Справа №-613/638/21 Провадження №-3/613/428/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли від СПД № 2 Полтавського РУП ВП № 2 ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області після до оформлення надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 244572 від 23 вересня 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, 03 березня 2021 року о 10.40 год. на вул. Святомиколаївська с.Великі Будища, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ-3302 418 д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів спеціального сигналу гучномовця не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Центральній в с. Колонтаїв Харківської області.

Відповідно до постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП було повернуто до СПД № 2 Полтавського РУП ВП № 2 ГУНП в Полтавській області для належного оформлення.

Вищевказана постанова не виконана, оскільки інспектор, не складаючи нового протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, долучив до матеріалів справи рапорт, що не є належним виконання постанови судді про усунення недоліків. Крім того, з даним рапортом ОСОБА_1 не ознайомлений, що порушує право останнього на захист.

Стаття 122-2 КУпАП налічує дві частини. Відповідно до змісту ч. 1 - адміністративні правопорушення, щодо невиконання водіями вимог про зупинку, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу. Та відповідно до ч. 2 - адміністративні правопорушення, щодо невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. З ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В порушення ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, автор протоколу дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 122-2 КУпАП, при цьому не зазначає, яку саме частину даної статті порушено діями останнього, а суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати дії правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність, закриття провадження по справі, в зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано частину статті за якою притягується особа до адміністративної відповідальності, зазначена лише «ст.122-2», тобто, органом, який склав протокол, не зазначені відповідно до вимог КУпАП, склад адміністративного правопорушення та конкретна диспозиція його складу, що розцінюється судом як відсутність основного належного та допустимого доказу складу адміністративного правопорушення, тому за приписами ст.7, ч. 1 ст.247 КУпАП, ст. 62 Конституції України, провадження в справі належить закрити.

Долучений до матеріалів справи рапорт, не спростовує зазначених висновків суду та не дозволяють суду прийняти інше рішення ніж зазначено вище, з огляду на відсутність як першоджерела основного належного та допустимого доказу - протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_1 стягнення за ст. 122-2 КУпАП відмовити, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя