Справа №: 716/1739/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2021 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції №3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №097741 від 01.06.2021, ОСОБА_1 31.05.2021 о 22-25 годині на автодорозі сполученням м.Заставна с.Веренчанка керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Заставна, вул.Незалежності, 111. Своїми діями порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав. Останній показав, що 31.05.2021 перебував в с.Веренчанка з своїм братом та сусідом ОСОБА_2 . В подальшому вони на його транспортному засобі марки «ВАЗ 2105» поїхали в м.Заставна, при цьому за кермом перебував ОСОБА_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Не заперечував того факту, що і він особисто і його брат перебували в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок того, що в його транспортному засобі не горів один із задні габаритних вогнів та під світка номерного знаку, їх зупинили працівники поліції. Після цього, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки останній перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та не погоджувався із діями працівників поліції, то почав із ними сварку. Його брат також почав конфліктувати з працівниками поліції. Внаслідок цього, був викликаний ще один патруль поліції. По приїзду працівників поліції йому, як власнику транспортного засобу, запропонували скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він в свою чергу заперечував проти цього, однак працівники поліції наполягли на тому, щоб він пройшов огляд в лікарні на стан алкогольного сп`яніння. За наслідками такого огляду лікар підтвердив факт перебування ним в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, вважаю, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колектив, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи та з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачається відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з суб?єктивної сторони дії ОСОБА_1 характеризуються саме передачею керування транспортним засобом особі ( ОСОБА_2 ), яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Дана обставина вбачається з пояснень даних в судовому засіданні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівнику поліції, який здійснював оформлення матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП необхідно було зазначати в тексті протоколу фабулу виявленого порушення особою відповідно до змісту диспозиції правової норми.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає окрім штрафу позбавлення конституційного права.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту. У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В даному випадку, суд цілковито погоджується з позицією ЄСПЛ викладеною в цьому рішенні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 097741 від 01.06.2021 не відображають підтверджених іншими доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

Зі змісту протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності не вбачається того факту, що фіксація правопорушення відбувалася за допомогою бодікамер працівників поліції або ж на будь-який інший цифровий носій. Наданий суду диск до матеріалів справи не містить будь-яких файлів, більше того, він є нечитабельним.

Сам лише висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2021 з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не свідчить, що останній керував транспортним засобом в такому стані. Жодних належних та допустимих доказів, які б могли це підтвердити, суду надано не було.

Згідно вимог ст.251 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне, провадження у справі закрити відповідно до ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ