КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/11750/21

номер провадження: 33/824/4094/2021

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Максима Сергійовича та за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Мєстєчкіна Ігоря Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Юрченка Максима Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Також вказаною постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 рокузакрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136992 від 19 травня 2021 року встановлено, що 19 травня 2021 року о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Subaru Outback», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі в напрямку Жулянського моста, у порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також в постанові судді зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136993 від 19 травня 2021 року встановлено, що 19 травня 2021 року о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , по Кільцевій дорозі в напрямку Жулянського моста, у порушення вимог п.10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, адвокат Юрченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи у суді першої інстанції захист ОСОБА_2 здійснювала особа, повноваження якої не були посвідчені належним чином, а сам ОСОБА_2 до суду не з`являвся.

Вказує, що суддя першої інстанції, у порушення вимог ст.251 КУпАП, помилково взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, виключно з їх слів, рухались за автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , на відстані не менше 40 метрів та бачили як автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , різко виконав маневр у бік полоси руху автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого сталось зіткнення. Вказує, що зазначені свідки не викликались судом першої інстанції у порядку, визначеному ст.272 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, які б цих свідків ідентифікували. Вважає пояснення цих свідків сумнівними, оскільки вони, знаходячись позаду автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , у одній із ним смузі руху, не могли об`єктивно свідчити про обставини ДТП, яке сталось за півсотні метрів перед ними. Також вказує, що ці свідки не могли бачити, на якій відстані від автомобіля Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , виконав маневр зміни смуги руху водій автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , який міг зайняти цю смугу руху, а водій автомобіля Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції або не зменшив швидкість, що призвело до ДТП. На думку скаржника, суду необхідно було врахувати, що дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталась за 12 метрів (3 корпуси автомобіля) до розвороту, де автомобілі розташовуються в чергу на розворот на цій ділянці дороги. Вказує, що водій автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , явно продовжував рух прямо, не маючи намір здійснювати маневр розвороту, а тому повинен був змінювати напрямок руху правіше, щоб не врізатись у відбійник розвороту.

Зазначає, що суддя першої інстанції помилково обґрунтував своє рішення поясненнями експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Гутника В.І. (далі - КНДІСЕ) про те, що водій автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав можливості відреагувати на зміну дорожньої обстановки і швидкість автомобіля була не більше 50 км/год, оскільки суд, у порушення вимог чинного законодавства України, які регулюють діяльність судового експерта, не звернув уваги на те, що судовий експерт надав суду пояснення, а не письмовий висновок щодо поставлених йому питань відповідно до вимог ст.273 КУпАП. Вважає, що відсутність письмового висновку експерта робить неможливим його повторне дослідження судом апеляційної інстанції чи іншим експертом, а також унеможливлює призначення повторної судової експертизи.

Також вказує, що захисником Ростецького Д.О. у суді першої інстанції було подане письмове клопотання про призначення у справі судової експертизи щодо дослідження обставини і механізму ДТП, проведення якої просив доручити експерту Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (далі - КНДЕКЦ МВС України). Проте суддя першої інстанції прийняв рішення про виклик експерта з іншої експертної установи КНДЕКЦ, як спеціаліста для дачі об`єктивного висновку щодо механізму ДТП. Однак, експерт КНДЕКЦ у судове засідання 17 серпня 2021 року не з`явився, у зв`язку чим суддя визнав повторний виклик експерта недоцільним через можливий сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. На думку захисника, у даному випадку суд безпідставно поставив можливість доведення ОСОБА_1 своєї невинуватості та користування правами, визначеними ст.268 КУпАП, в залежність від строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим він був позбавлений права на ефективний засіб юридичного захисту, що суперечить вимогам ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка М.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також захисника ОСОБА_2 - адвоката Мєстєчкіна І.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд дотримався вказаних положень закону.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №136993 від 19 травня 2021 року, даними схеми ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поясненнями експерта КНДІСЕ ОСОБА_5 .

Тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 10.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суддею першої інстанції встановлено, що 19 травня 2021 року о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , по Кільцевій дорозі в напрямку Жулянського моста, у порушення вимог п.10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейского суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейский суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №136993 від 19 травня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 19 травня 2021 року о 16 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , по Кільцевій дорозі в напрямку Жулянського моста, у порушення вимог п.10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів (а.с.1).

- схемою ДТП із зазначенням місця розташування автомобіля Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 ,після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.3);

- фотографіями автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 ,після зіткнення та характерною локалізацією видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.9-10);

- письмовими поясненнями водія автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який пояснив, що 19 травня 2021 року, він, керуючи автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по Кільцевій дорозі в напрямку Одеської площі в третій смузі руху. Під час руху з другої смуги руху перед ним виїхав автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , який через його третю смугу поїхав в напрямку крайньої лівої смуги, внаслідок чого відбулося зіткнення (а.с.5);

- поясненнями у суді першої інстанції свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Так, свідок ОСОБА_3 показав, що він рухався в третій смузі за автомобілем Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , а автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 ,рухався з права та почав різко уходити на розворот перед автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення цих автомобілів. Подія відбулась в обідню пору доби, на дорозі було сухо. Зіткнення сталося у третій смузі, дистанція до автомобіля Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , була приблизно 40 метрів. Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона рухалась в автомобілі свого чоловіка на передньому пасажирському сидінні та перед ними рухався автомобіль «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 ,повільно. Потім виїхав автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 ,який рухався в першій або другій смузі та різко почав виконувати маневр в бік автомобіля «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 .Асфальтне покриття було сухе.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження доведення порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що зафіксовані на схемі ДТП розташування автомобілів після ДТП, а також пошкодження автомобілів внаслідок ДТП, свідчать про те, що водій автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 при перестроюванні не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «SubaruOutback», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . До схеми ДТП та локалізації пошкоджень транспортних засобів в учасників ДТП під час складання схеми ДТП зауважень не було.

Так, відповідно до даних схеми ДТП пошкодження на автомобілі «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 ,локалізовані на лівій задній частині автомобіля, задньому лівому крилі, передньому лівому колесі, задньому бампері, багажнику, задньому лівому ліхтарі, задньому правому крилі, задній лівій стійці, глушнику, а на автомобілі «SubaruOutback», д.н.з. НОМЕР_1 , найбільші пошкодження розташовані на правій передній боковій частині автомобіля, що свідчить про те, що зіткнення відбулося передньою частиною автомобіля «SubaruOutback», д.н.з. НОМЕР_1 , з автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 ., при русі останнього з права на ліво, що також підтверджується наведеними вище доказами.

За таких обставин, суддя першої інстанції правильно встановив, що автомобіль «Volkswagen Jetta» рухався в правій смузі від автомобіля «Subaru Outback» та намагався повернути в смугу для розвороту.

Разом з тим, суддя першої інстанції вірно відхилив дані довідки, наданої захисником Юрченком М.С. про складні погодні умови в день скоєння ДТП, оскільки вказані дані спростовуються даними фото з місця ДТП та поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що дорожнє покриття було сухе.

З наведених вище підстав суддя першої інстанції правильно встановив доведеним порушення водієм «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР та відповідно, вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а в діях водія «SubaruOutback», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 - відсутність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому апеляційний суду враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, який вказав у протоколі про свою незгоду із складанням у відношенні нього протоколу.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови судді першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суддя повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя першої інстанції, у порушення вимог ст.251 КУпАП, помилково взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як скаржник вважає, що зазначені свідки не викликались судом першої інстанції у порядку, визначеному ст.272 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, які б цих свідків ідентифікували, а також їх пояснення щодо обставин ДТП є сумнівними, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Як зазначалося вище, згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є зокрема, поясненнями свідків.

Згідно з ч.1 ст.272 КУпАП свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були викликані до суду першої інстанції за усним клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Мєстєчкіна І.В., особи цих свідків були встановлені суддею першої інстанції відповідно до наданих ними документів у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, а також те, що скаржником не надано доказів того, що вказані свідки є зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, апеляційний суд не вбачає.

Що стосується твердження в апеляційній скарзі про те, що суддя першої інстанції помилково обґрунтував своє рішення поясненнями експерта КНДІСЕ Гутника В.І., оскільки не врахував, що відповідно до вимог чинного законодавства України, які регулюють діяльність судового експерта, судовий експерт надає суду об`єктивний висновок щодо поставлених йому питань відповідно до вимог ст.273 КУпАП, а не усні пояснення, то апеляційний суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для скасування постанови судді першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки у матеріалах справи достатньо інших належних та достатніх доказів, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також апеляційний суд враховує, що з огляду на достатність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 10.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підстав для проведення у справі судової експертизи не вбачається, а відтак, посилання скаржника на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції йому було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про проведення у справі експертизи, з урахуванням апеляційного перегляду його доводів за скаргою, не вплинуло на правильність прийнятого судом рішення та не є підставою для висновку про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на ефективний засіб юридичного захисту відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи у суді першої інстанції захист ОСОБА_2 здійснювала особа, повноваження якої не були посвідчені належним чином, є необгрутованими, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції захист ОСОБА_2 здійснював адвокат Мєстєчкін І.В., який на підтвердження своїх повноважень надав суду ордер на надання правової допомоги серії КС №377876 від 09 червня 2021 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4548/10 від 26 травня 2011 року (а.с.11-12).

Зі змісту ордеру на надання правової допомоги серії КС №377876 від 09 червня 2021 року видно, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 08 червня 2021 року, укладеного між адвокатом Мєстєчкіним І.В. та ОСОБА_2 .

З наданого адвокатом Мєстєчкіним І.В. апеляційному суду договору про надання правової допомоги від 08 червня 2021 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , вбачається, що відповідно до пункту 2.1 цього договору адвокат Мєстєчкін І.В. (виконавець) зобов`язався надати ОСОБА_2 (замовнику) юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього у Святошинському районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді, у суді касаційної інстанції, у справі №759/11750/21 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розділом 3 вказаного договору про надання правової допомоги передбачені права, які надаються замовником виконавцю при представленні інтересів замовника в судах, зокрема: право ознайомлюватися з матеріалами справи, в тому числі, з фотофіксацією (пункт 3.1); приймати участь в судових засіданнях у Святошинському районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді, у суді касаційної інстанції (пункт 3.2); підписувати та подавати від імені замовника письмові заяви, заперечення, пояснення та клопотання, заявляти усні клопотання, у тому числі, про відвід колегії суду (пункт 3.4); надавати усні та письмові пояснення з усіх питань, що виникають у ході судових процесів і процедур (пункт 3.5) (а.с.46).

Таким чином, повноваження адвоката Мєстєчкіна І.В. на участь у розгляді справи щодо захисту інтересів ОСОБА_2 у суді першої інстанції підтверджені відповідно до вимог ст.271 КУпАП.

Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, та правомірно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення у виді штрафу в розмірі 454 грн 00 коп., який передбачено санкцією ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає меті адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 рокупідлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Юрченка Максима Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов