ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/301/21 Справа № 803/58/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року щодо вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП для розгляду до іншого суду, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло подання Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року щодо вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП для розгляду до іншого суду.

В обґрунтування свого подання суд першої інстанції зазначив, що відповідно до наказу голови Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 року суддя Білинський М.В. зарахований до штату Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області. В той же час, місцем вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину судді Білинському М.В. є робоче місце судді, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, смт. Юр`ївка, вул. Центральна, буд. 89.

Враховуючи зазначене, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є співробітником суду та з метою дотримання неупередженості та об`єктивності розгляду зазначеної справи, суд першої інстанції просить направити зазначену справу про адміністративне правопорушення до іншого суду.

У своїх запереченнях на подання ОСОБА_1 зазначає, що статтею 276 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а тому, на його думку, законні підстави для задоволення подання та направлення справи до іншого суду відсутні у даному випадку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і дату судового засідання повідомленні належним чином. ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про відмову від раніше поданих клопотань.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши подання місцевого суду та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та подання місцевого суду слідує, що підставою для звернення з поданням є ті обставини, що ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є суддею Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області до якого Національне агентство з питань запобігання корупції надіслало протокол стосовно ОСОБА_1 для розгляду, у зв`язку з чим для дотримання загальних засад судочинства та з метою запобігання виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області керівник апарату ставить питання про направлення справи для розгляду з одного суду до іншого.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такі доводи передчасними і на даному етапі провадження не можуть бути підставою для передання справи для розгляду до іншого суду, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ст. 172-2 КУпАП, розглядається за місцем його вчинення.

У разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності (ч. 3 ст. 257 КУпАП).

Таким чином, законодавець регламентував вирішення питання про звернення місцевого суду до суду апеляційної інстанції з поданням для визначення підсудності у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду і не передбачив такі дії у випадку складення протоколу відносно судді, який працює в цьому ж суді.

Нормами КУпАП не передбачено вирішення судом питання про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого, окрім випадку, передбаченого ч. 3 ст. 257 КУпАП, втім і заборони на застосування за аналогією іншого закону в процесуальних питаннях, що не врегульовані КУпАП, цей Кодекс не містить.

Для вирішення таких процесуальних питань можливо застосувати аналогічні процедури з кодексу, що вирішує процесуальні питання щодо кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає можливим застосувати принцип аналогії права для вирішення процесуального питання, пов`язаного з передачею матеріалів справи про адміністративне правопорушення до іншого суду.

Так, ст. 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Згідно зі ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Наведене свідчить про законодавчо закріплену незалежність суддів і захист їх від впливу та втручання будь-кого.

Водночас, жодних даних про можливу необ`єктивність або упередженість у вказаному провадженні суддів Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області зі справи не слідує. Крім того, автоматизований розподіл справи навіть не здійснений у цій справі.

Посилання керівника апарату на це в поданні є передчасними, оскільки такі відомості за наявності правових підстав підлягають перевірці місцевим судом у порядку параграфа 6 глави 3 КПК України «Відводи».

Таким чином, питання про направлення цієї справи для розгляду з одного суду до іншого з тих підстав, які керівник апарату зазначає в своєму поданні, а саме, що суддя Білинський М.В. зарахований до штату Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції якого відноситься ця справа, що в свою чергу може вплинути на безсторонність (неупередженість) суду є необґрунтованими та передчасними.

За наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді на якого буде розподілена справа, останній не позбавлений можливості заявити собі самовідвід, а також інші учасники справи, зокрема особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та/або прокурор не позбавленні права заявити відвід з відповідних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Якщо після вирішення питань відводів або самовідводів в суді буде неможливо утворити склад суду, місцевий суд саме з цих підстав може звернутись до суду апеляційної інстанції з поданням для визначення підсудності.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що подання Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 для розгляду до іншого суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 257, 276 КУпАП, ст. 34 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року щодо вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП для розгляду до іншого суду відмовити.

Матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП повернути до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області для прийняття відповідних процесуальних рішень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун