Справа № 323/1681/21
Провадження № 3/323/687/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області О.В.Плечищева, за участю адвоката Молоткової В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області, після доопрацювання, надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААБ № 161938 від 02 липня 2021 року, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що 02 липня 2021 року о 19 год. 34 хв. в с. Зарічне по вул. Зарічна, 40, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що провину у вчиненні не визнає, прохає справу закрити за відсутності складу правопорушення.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, об`єктом правопорушення, передбаченим ст.130 КУпАП є безпека дорожнього руху.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі умислу або необережності.

Об`єктивна сторона даного правопорушення може полягати у трьох самостійних формах:1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння; 2) передача керування транспортним засобом особі у стані сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом протоколу, ОСОБА_1 інкримінується третя із зазначених форм даного адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

Під час розгляду справи судом був досліджений відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, при перегляді якого, факту керування транспортним засобом, або факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено не було.

Крім того, в ході судового розгляду для допиту викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до суду не з`явилися та факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтвердили.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від- 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, відмова від проходження огляду на місці зупинки є підставою для проведення такого огляду у медичному закладі, але в даному випадку були відсутні підстави для направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та пройти такий огляд на місці працівники поліції йому навіть не пропонували, що є порушенням п.7 Розділу І Інструкції № 1452.

Склад цього правопорушення у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, має місце лише тоді, коли особа відмовилась від його проходження як на місці, так і в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 22 Інструкції № 1452 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, факт наявності у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння наданими суду доказами не підтверджується.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні (в тій формі, яка викладена в протоколі) доведеною відсутні, а тому вважаю, що провадження у справі необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись cт.130 ч.1, ст. 247 ч.1 п.1 КпАП України,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Суддя : Плечищева О.В.