Номер провадження: 33/813/487/21
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Павлючук Ю.В.,

за участі:

адвоката Рублевського А.П.,

представника митниці Кептене Д.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Рублевського Антона Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GL420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Болгарія; стягнено судовий збір у дохід держави у розмірі 420,40 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GL420», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації -Болгарія. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, адвокат Рублевський А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що апелянта не було сповіщено про час та місце проведення судового засідання; митним органом не залучено перекладача при оформленні митного протоколу.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року, мотивуючи тим, що у лютому 2021 року представником апелянта адвокатом Рублевським А.П. подано заяву до Малиновського районного суду м. Одеси про ознайомлення з матеріалами справи та отримання постанови від 08 грудня 2020 року. 22 лютого 2021 року адвокат Рублевський А.П. ознайомився з матеріалами справи та отримав належним чином засвідчену копію постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

За таких обставин, які викладені у заяві про поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апелянт здійснив заходи щодо своєчасного подання апеляційної скарги у строк, встановлений законом, пропуск строку відбувся не за його вини, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши адвоката Рублевського А.П., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника митного органу, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22 серпня 2020 року о 10 годині 14 хвилин в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рені-Джурджулешть») «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, прибув легковий автомобіль Української реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира слідував гр. Болгарії ОСОБА_1 .

У ході перевірки, відповідно до інформації отриманої з використанням Єдиної автоматизованої інформаційної системи та програми АСМО «ІНСПЕКТОР» встановлено, що 26.04.2019 року на митну територію України, через пункт пропуску «Порубне-Сірет» через відділи 1-2 митного поста «Вадул-Сірет», гр. ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GL 420», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN -код НОМЕР_5 , країна реєстрації - Республіка Болгарія, з метою «особисте користування» у режимі «тимчасове ввезення до 1 року», тобто, до 26.04.2020 року. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу особистого користування (легкового автомобіля) на момент складання протоколу відсутня.

Документів щодо продовження терміну доставки транспортного засобу внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу особою надано не було, в будь - яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно із п. п. «в» п. 33 ст. 4 МК України, нерезиденти це - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Згідно із ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, на підставі матеріалів справи встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідальність за порушення ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів. Тобто, законом передбачена альтернатива накладення стягнення на правопорушника, яке визначається судом за результатом розгляду справи.

Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.

Тому, навіть у разі притягнення особи до відповідальності за порушення ст. 481 МК України, це не звільняє її від обов`язку вивезення за межі території України транспортного засобу, який є предметом правопорушення, та триває до виконанням такого обов`язку або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника, суд першої інстанції враховував зазначену позицію Верховного Суду, та з метою попередження здійснення особою нових порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, де предметом правопорушення може бути один й той самий транспортний засіб, приходить до висновку про застосування санкції у вигляді конфіскації транспортного засобу - безпосереднього предмету правопорушення.

Викладені вище обставини встановлені при проваджені по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненнями правопорушника.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно визнав особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді конфіскації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GL420», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації -Болгарія.

Враховуючи те, що обставини скоєння адміністративного правопорушення та висновки суду першої інстанції щодо порушення ним на час складання протоколу митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України не оскаржуються, апеляційний суд не перевіряє постанову суду в цій частині.

Однак апеляційний суд зазначає, що 15 червня 2021 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-IX від 15.04.2021 року (далі - Закон України № 1403-IX), яким розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктами 9-7-9-10.

Відповідно до п.9-9 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України установлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», фізична особа, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним, має право вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування, що був у використанні і класифікується за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони) згідно з УКТ ЗЕД, який перебував на митній території України станом на 31 грудня 2020 року у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, за умови добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вивезення транспортного засобу особистого користування з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Так, відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачено їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Таким чином, оскільки Закон України №1403-IX, який набув чинності після складання протоколу про порушення митних правил №0523/50000/21, скасовує відповідальність за адміністративне правопорушення за умов, які були виконані ОСОБА_1 , такий закон має зворотну силу та поширюється на ці правовідношення.

Так, транспортний засіб TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_6 (країна реєстрації - Молдова, номер кузова - НОМЕР_7 ), що був ввезений на територію України ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), відповідає критеріям визначеним у п.п. 9-7, 9-9 Розділу XXI МК України для спрощеного митного оформлення транспортних засобів, оскільки знаходиться у використанні випуску більше 5 років (2003 року виготовлення), станом на 31.12.2020 року перебував у митному режимі тимчасового ввезення, код вказаного транспортного засобу за УКТЗЕД - (загальною масою до 3,5 тони).

Матеріали справи містять копію квитанції №0.0..1 від 27.09.2021 року про сплату ОСОБА_1 коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплатив кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на підставі Закону України №1403-IX дозволяє апеляційному суду дійти висновку про відсутність на час винесення судом апеляційної інстанції постанови, у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів та зборів або суд (суддя), що розглядає справу, може винести постанову про закриття провадження у справі.

З урахуванням того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.6 ст.481 МК України на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, що встановлено під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року підлягає скасуванню а провадження по справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Рублевського Антона Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Рублевському Антону Павловичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Рублевського Антона Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік