Справа № 333/2853/21
Провадження № 3/333/1283/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Лужки, Нижньогірського району АРК Крим, громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 року, приблизно о 18-00 год., під час перевірки працівниками поліції ОСОБА_1 , перебував у громадському місці біля магазину «Сільпо» по вул. Ситова, буд.46 у м. Запоріжжі без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.п.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року (зі змінами станом на 20.04.2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

У судові засідання, призначені на 27.05.2021 року та 15.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд направляв ОСОБА_1 судові повістки на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення (м. Запоріжжя, вул. Красноградська, 7), які повернулися до суду із позначками: «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відмовився від отримання».

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №593845 від 20.04.2021 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складення відносно нього протоколу та попереджений про розгляд цієї справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення не доклав зусиль для того, щоб дізнатися про дату судового розгляду та для отримання відповідних судових повісток.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Під час прийняття вказаного рішення суддя також враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП не є обов`язковою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №593845 від 20.04.2021 року, якими встановлено дату, час, місце та скоєння правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він фактично підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому зазначив, що дійсно під час перевірки працівниками поліції, його документи, що посвідчують особистість знаходилися вдома.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Зазначені вище докази вважаю, що відповідають вказаним критеріям.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року (зі змінами станом на 20.04.2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні;

Вивчивши матеріали, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року (зі змінами станом на 20.04.2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей.

Санкція ч.1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 17 000 до 34 000 грн.)

Проаналізувавши дії ОСОБА_1 та їх наслідки вважаю, що дії останнього не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, окремим правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

За таких обставин, на думку суду за можливе на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 276-284, ч.1 ст. 44-3 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод