ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1209/21 Справа № 183/2063/21 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Боброва В.О., на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримське Сакського району АР Крим, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він приблизно о 22 годині 40 хвилин 24.03.2021 року по вул. Центральній в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, керував автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер», результат тесту 1,34% проміле. Своїми діями, порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Бобров В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево.

На його думку, судом не було взято до уваги, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено водію ОСОБА_1 його право мати захисника, чим порушили право на захист. Вважає, що час фактичного правопорушення, який зазначений в протоколі не відповідає часу зазначеному у відеофайлах на диску та відрізняється з рапортом співробітника поліції.

Також, вважає, що 24.03.2021 року в момент затримання поліцейськими, ОСОБА_1 перебував на території домоволодіння №57 та автомобілем не керував.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №480821 від 24.03.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 22 годині 40 хвилин 24.03.2021 року по вул. Центральній в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, керував автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер», результат тесту 1,34% проміле.

Вказаний протокол складений належним чином.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд водія був проведений у встановленому Законом порядку. Зафіксований на бодікамери поліцейських, та за допомогою "Dragerа Alkotest 0428", результат склав, - 1,34 проміле;

- роздруківкою чека вищезазначеного Драгеру, де зазначено результат,- 1,34 проміле;

- рапортом поліцейського інспектора, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на місці за допомогою Драгеру. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Результат склав,- 1,34 проміле;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, який також переглянуто і в апеляційному суді, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 без заперечень пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, результат склав - 1,34 проміле. ОСОБА_1 після виявленого результату Драгеру не заперечував щодо достовірності результату. Будь-яких нарікань з його боку не було.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним доказам, - не встановлено.

В апеляційному суді було допитано інспектора СРПП ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 який пояснив, що їм по рації було передано, що можливо буде їхати автомобіль «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, який перед цим спілкувався з поліцейськими та вони його попереджали про відповідальність, якщо він буде керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 сказав їм, що не збирається їхати за кермом, але невдовзі патрульні побачили, як ОСОБА_1 продовжив рух на автомобілі, тому його і було знову зупинено.

Будь-яких підстав недовіряти поясненням свідка ОСОБА_2 , апеляційний не вбачає.

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано визнав вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають вимогам ст. 252 КУпАП та доводи в апеляційній скарзі адвоката щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , у скоєному спростовані вищезазначеними доказами та є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позицію ОСОБА_1 про невинуватість, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, в ході апеляційного перегляду,- не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Боброва В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , -залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.