ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 315/1105/21 Головуючий в 1 інст. Романько О.О.
Провадження №33/807/622/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.183-1КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави на суму 454 гривень 00 копійок.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №33, складеного 15 червня 2021 року державним виконавцем Гуляйпільського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рощупкіною А.С., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-437 від 29 вересня 2011 року виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів щомісячно, в розмірі 1/4 частини його заробітку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 26 серпня 2011 року, і до досягнення дитиною повноліття, встановлено, що ОСОБА_1 не сплачувались аліменти на утримання дитини довготривалий час, що призвело до боргу по сплаті аліментів, який сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та згідно з розрахунком боргу по аліментах від 04 червня 2021 року, борг за період з 26 серпня 2011 року по 03 червня 2021 року, з урахуванням рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2020 року про зменшення розміру аліментів, складає 81488,24 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та з 06 лютого 2018 року, коли в законну силу вступив Закон України №2239-VІІІ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду, на його думку, є незаконною та необґрунтованою, прийнятою судом з істотними порушеннями вимог Конституції України та КУпАП.

Апелянт зазначає, що він не був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, у зв`язку з чим не міг надати пояснення по суті справи.

Посилається на те, що в розрахунку заборгованості по аліментах від 08 червня 2021 року зазначено заборгованість за минулі роки, до 06 лютого 2018 року, тобто до запровадження адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Також в розрахунку заборгованості відсутні відомості про сплату ним аліментів у період з січня 2021 по березень 2021 року та за червень 2021 року. Крім того, ним сплачено аліменти за липень 2021 року.

Таким чином вважає, що в розрахунку заборгованості від 08 червня 2021 року №9016 відсутні повні відомості про сплату аліментів боржником.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки справу розглянуто судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 , оскаржувану постанову від 29 липня 2021 року він отримав поштою 12 серпня 2021 року та вже 17 серпня 2021 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

-у протоколі про адміністративне правопорушення №33 складеному 15 червня 2021 року державним виконавцем Гуляйпільського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Рощупкіною А.С., який було направлено ОСОБА_1 відповідно до супровідного листа від 29 червня 2021 року №10101;

-виконавчим листом №2-437/2011, виданим 29 вересня 2011 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області;

-постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №45311259 від 05 листопада 2014 року;

-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 04 червня 2021 року.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Гуляйпільського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 2-437 від 29 вересня 2011 року, виданим Гуляйпільським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів щомісячно, в розмірі 1/4 частини його заробітку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 26 серпня 2011 року, і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та з пояснень державного виконавця Рощупкіної А.С., наданих під час апеляційного розгляду, слідує, що ОСОБА_1 в період з 06 лютого 2018 року по 03 червня 2021 року включно має заборгованість у розмірі 41054,4 грн. Розрахунок розміру аліментів здійснюється виходячи з середньої заробітної плати, оскільки боржник не працевлаштований.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд не викликав його в судове засідання, чим, на його думку, позбавив його права надати суду пояснення заявити клопотання, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи та постанови суду убачається, що інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на сайті судової влади.

Справа дійсно розглянута судом без участі ОСОБА_1 , проте вказана обставина не завадила суду повно і всебічно дослідити всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Окрім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте висновки суду ним не спростовані.

Під час апеляційного провадження ОСОБА_1 пояснив, що він не погоджується з зазначенням у протоколі, що він шість місяців не сплачував аліменти, оскільки він сплачував аліменти. Він погоджується з сумою заборгованості, однак він не має можливості зараз сплатити ці кошти, у нього є інша сім`я, та син, якому 4 роки. Відомості до державного виконавця про неможливість сплачувати всю суму аліментів не подавав. Суму боргу по аліментам не оскаржував.

Для з`ясування всіх обставин справи, судом апеляційної інстанції заслухано державного виконавця Рощупкіну А.С., яка складала адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 , та яка пояснила, що сума заборгованості ОСОБА_1 по аліментам у період з лютого 2018 року по 03 червня 2021 року складає 41054,04 грн. Нараховувались суми аліментів щомісячно на підставі даних Держстату, або за його щомісячною заробітною платою у період коли він працював. Коли боржник працював, утримувались аліменти із заробітної плати та відсоток на погашення заборгованості. Стягнення проводились через бухгалтерію підприємства, де він працював. З розрахунку вбачається, що була неповна оплата, а в деякі місяці не було оплати. Всі платежі, що здійснені боржником, враховані при розрахунку заборгованості.

Стосовно доводів апеляційної скарги, в розрахунку заборгованості по аліментах від 08 червня 2021 року зазначено заборгованість за минулі роки, до 06 лютого 2018 року, Рощупкіна А.С. зазначила, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів у період з лютого 2018 по 03 червень 2021 року складає 41054,04 грн, що також перевищує суму платежів за шість місяців.

Платежі, про які вказує апелянт, були враховані у розрахунку.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості від 04 червня 2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 в січні 2021 року сплатив 500,00 грн, в лютому 2021 року -2000,00грн, в березні 2021 року -2000,00грн, в червні 2021 року -1000,00 грн.

Сплачені аліменти за липень 2021 року не могли бути враховані, оскільки це було після складання протоколу, а розрахунок заборгованості проведений станом на 03 червня 2021 року.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2018 року по 03 червня 2021 року має заборгованість по аліментам в розмірі 41054,4 грн, не сплачує аліменти в повному об`ємі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 26 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, які зобов`язаний сплачувати відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2011 року по справі №2-437, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, відповідальність за що передбачена ч.1ст.183-1 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законну при розгляді вказаної справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.183-1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 315/1105/21