Справа №750/6224/21
Провадження №3/750/1877/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Полевик Н.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

05.06.2021 року о 09:02 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Перемоги, 139, керував транспортним засобом MAZDA, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на місця за допомогою газоаналізатора Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. В його автомобілі закінчився бензин і о 08:56 год. зупинився та до 09:02 не рухався, тобто він керував автомобілем до 08:56, а о 09:02 вже не керував. Зателефонував знайомим, щоб друзі забрали автомобіль, нервував з цього приводу, оскільки не встиг на важливу зустріч, а тому, знаходячись в автомобілі, випив горілки, коли вже сидів і не керував транспортним засобом. Чому він не повідомив про це працівника поліції пояснити не зміг, можливо не вважав за потрібне. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки з його боку порушень не було.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він є знайомим ОСОБА_1 . Так, приблизно о 08:20 08:30 год. зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що в нього закінчився бензин у автомобілі, попросив взяти бензин і відігнати автомобіль. Коли він приїхав, то біля нього вже стояли поліцейські. Він подумав, що поліцейські хочуть, щоб прибрали автомобіль, а потім вже була розмова про тест. Коли він приїхав, то ОСОБА_1 вже був в стані сп`яніння, сказав, що чекав його і випив, за кермо сідати не збирався.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він сусід ОСОБА_1 , вони бачились з ним зранку, розмовляли, ознак сп`яніння у того не було.

Опитаний в судовому засідання в якості свідка поліцейський взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 пояснив, що протокол складав він. Під час патрулювання вони побачили авто, яке стояло на перехресті. Водій не відчиняв вікно спочатку, що перешкоджало спілкуванню, а потім повідомив, що закінчилось паливо і він чекає знайомого. Знак аварійної зупинки не встановив. Потім, через деякий час все ж таки вийшов з автомобіля, щоб переконатись, що знаку немає, і під час спілкування з ним було чутно запах алкоголю, була змінена мова. Він виявив ознаки сп`яніння, але водій заперечив факт вживання алкоголю. Пройти огляд на місті і у лікаря при свідках відмовився. Автомобіль було передано під розписку знайомому, відштовхали його на парковку, склали протокол. З камер «Безпечне місто» чітко видно, що автомобіль заїздить на коло і зупиняється, до приїзду поліції ніхто не виходить з нього. Автомобіль зупинився, ніхто не виходив з нього і ніхто не замінював водія. Тобто, до цього автомобілем керував саме ОСОБА_1 . На момент складання протоколу такої версії, що він вживав алкоголь в автомобілі після зупинки через те, що рознервувався, він не чув. ОСОБА_1 жодного разу про це не казав, незважаючи на те, що спілкувались і протокол складали тривалий час. Але, це нічого б не змінило, водій порушив п.2.5 ПДР.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 зателефонував і попросив допомогти з автомобілем, який зупинився під час руху. Він приїхав на місце, продіагностував автомобіль, сів за кермо та поїхав на СТО. На той час поліції вже не було, а ОСОБА_1 виглядав сумним чи втомленим.

Захисник Полевик Н.С. просила закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказала, що з відеозапису, пояснень працівників поліції та свідків, вбачається, що автомобіль знаходився в нерухомому стані, а те, що водій перебував в автомобілі в нетверезому стані, не дає підстав для притягнення його до відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідка ОСОБА_4 , а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №017398 від 05.06.2021, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, розпискою ОСОБА_1 від 05.06.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2021 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 05.06.2021 р., рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Єсипчук Вікторії від 05.06.2021, відеозаписом до протоколу серії ААБ №017398 від 05.06.2021, переглянутим в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовляється від проходження огляду як на місці так у лікарні, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, на відео зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому не зафіксовано жодних заперечень ОСОБА_1 стосовно того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, жодного разу він не зазначив, що вживав алкоголь вже після того, як автомобіль перестав рухатись, не дивлячись на те, що спілкування та складання протоколу відбувалось тривалий час.

Зазначені показання свідка ОСОБА_4 , є допустимими, узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.

Будь-яких даних про те, що вищезазначений свідок зацікавлений у розгляді справи або мав б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу й на показання свідка ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, відповідно до яких, останній зазначив, що коли він прибув на місце, то ОСОБА_1 був в стані сп`яніння.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , оскільки, зазначене ними, об`єктивно нічим не підтверджується. Більш того, суд за вказаних обставин розцінює пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як такі, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкоголь вже після того як закінчилось пальне в автомобілі і він рознервувався, їхати далі не збирався, а викликав товариша, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, вказаний відеозапис є безперервним, і на ньому зафіксовано, як автомобіль, заїхавши на коло, повільно рухається, аж до повної зупинки та після цього жодна особа не виходила з транспортного засобу. Під час спілкування водія з поліцейськими слідує, що в автомобілі, окрім водія, жодних інших осіб не було. Тобто факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 на думку суду є підтвердженим. При цьому, поведінка ОСОБА_1 після підходу до його транспортного засобу поліцейських, а саме, що він протягом тривалого часу не опускає скло, свідчить про те, що він розумів наслідки такого спілкування. Також, з відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейських з водієм та під час складання протоколу на останнього, ним жодного разу не зверталась увага поліцейських на те, що він вживав алкоголь вже після зупинки транспортного засобу всередині автомобіля, а не керував ним в стані сп`яніння, і з цього приводу в судовому засідання ОСОБА_1 пояснень не надав, а лише вказав спочатку, що не знає чого не зазначав, а потім пояснив, що не вважав за потрібне, тобто такі твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані нею в судовому засіданні, наводять суд на думку про намагання останнім уникнути відповідальності за скоєне правопорушення шляхом висування захисної версії вже після надходжень матеріалів до суду. Факт дотримання поліцейськими вимог визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, не оспорюється самим водієм, а також підтверджений проглянутим відеозаписом.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що необхідно для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь