ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 Справа №607/11626/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: ОСОБА_1 , захисника Шкільняка Б.М.

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2021 року о 04 год. 40 хв. по вул. Довженка у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», ARMF-0286 (повірка дійсна до 27.08.2021 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Вказав, що 27 червня 2021 року не керував транспортним засобом. Транспортний засіб був припаркований та він перебував на сидінні водія. Коли поряд з транспортним засобом проїжав патрульний автомобіль, який включив проблискові маячки, він як законослухняний громадянин рефлекторно завів автомобіль та від`їхав не більше півметра, щоб пропустити патрульний автомобіль.

Посилаючись на наведене та те, що він здійснив рух на вимогу працівників поліції, які спровокували його, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шкільняк Б.М. зазначив, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками під`їхали до припаркованого транспортного засобу. Після цього, працівники поліції підійшли до автомобіля та висунули ОСОБА_1 , який перебував на місці водія, вимогу про необхідність здійснення ним руху вперед, оскільки його автомобіль перешкоджає руху. ОСОБА_1 як законослухняний громадянин завів автомобіль та здійснив рух на відстань близько 1 метра. Згодом працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували останньому пройти огляд на встановлення стану сп`яніння. При цьому, працівники поліції не брали до уваги пояснення ОСОБА_1 та пасажира ОСОБА_2 про те, що він не є водієм автомобіля, не керував транспортним засобом та не приїжджав ним до місця стоянки. Крім цього, працівники поліції перед тим як під`їхати, пройшли повз автомобіль та бачили як ОСОБА_1 вживав в автомобілі пиво.

Вважає, що працівниками поліції було здійснено умисні дії (підбурювання), які спрямовані на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складання на останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складення відносного останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 27 червня 2021 року о 04 год. 40 хв. по вул. Довженка у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», ARMF-0286 (повірка дійсна до 27.08.2021 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій відмовився.

З оглянутих судом відеоматеріалів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції встановлено, що 27 червня 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_2 . На вимогу працівників поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager» та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №201093 від 27 червня 2021 року;

-відеоматеріалами з автореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 червня 2021 року, в який останній повідомив, що сидячи в автомобілі марки «Рено» державний номерний знак на прохання поліції проїхав півметра звільнивши проїзд;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 червня 2021 року.

Суд не приймає до уваги, надані в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що 27 червня 2021 року саме він припаркував автомобіль «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише на вимогу працівників поліції проїхав півметра, як такі, що не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Безпідставними є доводи адвоката Шкільняка Б.М. про те, що працівниками поліції було здійснено умисні дії (підбурювання), які були спрямовані на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, наявними в матеріалах справи та суд оцінює такі доводи як надані з метою уникнення відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції підтверджується той факт, що ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 після здійснення останнім руху (керування) транспортним засобом та перевірки документів.

Більше того, ОСОБА_1 перебував на місці водія транспортного засобу та здійснив рух останнім, а для підтвердження факту керування транспортним засобом не має значення його тривалість та відстань.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень ОСОБА_1 , його захисника Шкільняка Б.М. суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяІ. М. Черніцька