Справа № 323/1567/21
Провадження № 3/323/563/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Фісун Н.В., розглянувши матеріали які надійшли з Відділення поліції №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161788 від 22.06.2021 року.

Згідно вказаного протоколу, 22.06.2021 року о 20 год. 30 хв. в с. Омельник по вул. Перемоги ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп?яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп?яніння відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання правопорушник повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням, в якому він особисто розписався про отримання повістки. Отже, суд оцінює такі дії ОСОБА_1 , як небажання останнього приймати участь у судовому засіданні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 78 Рішення Європейського суду з прав людини «Бачан проти України» передбачено, що відповідно до установленої практики Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення повинні достатньою мірою містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Питання про те чи суд виконав обов`язок мотивувати своє рішення, який випливає з положення статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, може бути вирішено тільки у світлі обставин справи.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд оцінюючи докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

ОСОБА_1 не виявив розумної заінтересованості у результаті розгляду справи, доводів та доказів на спростування викладеного у протоколі факту не надав. Відтак, підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості вказаних доказів матеріали справи не містять.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Отже, зібраними доказами в повній мірі встановлено обставини порушення та доведено вину правопорушника.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що громадянина ОСОБА_1 має бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, на нього має бути накладено стягнення в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП.

В матеріалах адміністративної справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , тому , суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатнім і необхідним для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 283-284, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП .

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомо, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 34000,00 грн. ( отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/21081100; код за ЄДРПОУ отримувача: 37993783;установа банку: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026007; МФО банку 899998), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через

п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення

штрафу. У разі несплати штрафу, у вказаний строк, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 68000,00 грн.та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомо в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача за ;установа банку: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; МФО банку 899998, стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,

потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун