33/804/631/21
266/5462/21
Суддя 1-ої інстанції: Курбанова Н.М.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців,-

УСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 16.08.2021 року о 21:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «FordKuga», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Маріуполі по вул. Лавицького, буд. 11, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїла наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб та велосипед отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим ОСОБА_1 порушила п. 10.1 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців.

На зазначену постанову ОСОБА_1 30.11.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 року відносно неї та закрити провадження по справі на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була присутня під час винесення оскаржуваної постанови 16.11.2021 року.

Таким чином, строк подачі апеляційної скарги для ОСОБА_1 слід відраховувати саме з 16.11.2021 року, тобто граничним терміном звернення з апеляційною скаргою було 26.11.2021 року, однак вона звернулася з апеляційною скаргою лише 30.11.2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказує причини пропуску строку на апеляційне оскарження та не просить поновити строк на апеляційне оскарження. За таких підстав, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне повернути ОСОБА_1 її апеляційну скаргу.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, поданій з пропущенням строків на апеляційне оскарження, не просить поновити строк на апеляційне оскарження та не наводить поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути останній.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців - повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова