ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Святої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бар Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 , громадянина України, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно постанови Барського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили 27 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 19 серпня 2021 року біля 08 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , нецензурно лаявся до своїх батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого завдав шкоду їх психічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто насильство в сім`ї, вчинене повторно протягом року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно.

В судове засідання, призначене на 04 жовтня 2021 року, судову повістку про виклик у суд ОСОБА_1 надіслано за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , та останнім відомим місцем перебування, а саме його місцем проживання, тобто за адресою, яку ОСОБА_1 та його батьки повідомили працівникам поліції і, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_2 , однак до суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями із зазначенням причини невручення (а.с. 37-42).

З урахуванням зазначеного вище, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , вважається належно повідомлений про місце і час розгляду справи.

Судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи.

Однак ОСОБА_1 не прибув у судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, а тому не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як спробу уникнути відповідальності, а тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі у розгляді справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України" відповідно до якого, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Заволовичем О.П., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 166098, від 19 серпня 2021 року (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 19 серпня 2021 року (а.с. 3);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 19 серпня 2021 року (а.с. 4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року, де зазначено, що "19 серпня 2021 року між мною та моїм батьком ОСОБА_2 виник конфлікт за те, що я продав перфоратор у ломбард. Під час конфлікту я не стримався та брутально почав лаятися у сторону батьків та під час цього пошкодив кімнатні двері квартири" (а.с. 5).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, насильство в сім`ї, вчинене повторно протягом року.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не з`явився для розгляду справи у судове засідання, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом`якшують його відповідальність, відсутні.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова