Справа № 755/9111/21 Головуючий в суді І інстанції Бірса О.В.
Провадження № 33/824/3863/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 137082 від 25 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25 квітня 2021року о 12:45 год. керував повторно транспортним засобом «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Соборності в м. Києві, з номерним знаком, котрий роздрукований на принтері й заклеєний скотчем, тобто тим, який не відповідає ДСТУ й ускладнює його ідентифікацію та без переднього номерного знаку, чим порушив вимог п.п. 2.9в) ПДР.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні.

Не погоджуючись із зазначеною постановою представник ОСОБА_1 - адвокат Алексєєв О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною, ухваленою за неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, однобічно та неповно дослідив всі обставини справи, що мало наслідком ухвалення незаконної постанови за відсутності події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях апелянта.

Зазначає, що матеріали відеозаписів з бодікамери, що були долучені до протоколу, не містять в собі повну відео фіксацію подій, оскільки службові особи УПП в м. Києві ДПП умисно знищили більшу частину доказів по справі.

Звертає увагу суду на те, що до апеляційної скарги додається копія відеозаписів, що був здійснений захисником Алексєєвим О.І. на місці події, та на якому чітко зафіксовано, що у наданні протоколу інспекторами поліції було відмовлено. Крім того, на вказаному записі вбачається, що інспектори УПП в м. Києві ДПП відмовилися зафіксувати заперечення ОСОБА_1 та проігнорувавши їх, зникли з місця складення протоколу.

Вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що був ввезений на митну територію України з Канади, вимоги ДСТУ 4278:2019 «Знаки номерні транспортних засобів» не можуть розповсюджуватися на номерні знаки транспортних засобів іноземного походження. Інспектор встановив, що Транспортний засіб ОСОБА_1 мав номерний знак НОМЕР_2 , про що самостійно зазначив в протоколі, при цьому міркувань щодо того, в якій частині іноземний номерний знак має відповідати державним стандартам України не навів.

Зазначає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 , що був ввезений з-за кордону ТОВ «АВТОІМПОРТ» та розмитнений лише 23 квітня 2021 року, тобто за два дні до винесення спірної постанови.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якому ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції він отримав тільки 20 липня 2021 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 14 липня 2021 року, а апеляційна скарга на неї подана через пошту 27 липня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 20 липня 2021 року, що підтверджується заявою про отримання копії постанови, та що свідчить про поважність причин його пропуску.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Алексєєва О.І., який підтримав доводи скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується па всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні постанови судом першої інстанції вище вказані норми закону були дотримані в повному обсязі.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАп, а саме за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого(ч. 7 ст. 121 КУпАп).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 137082 від 25 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25 квітня 2021року о 12:45 год. керував повторно транспортним засобом «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Соборності в м. Києві, з н.з. котрий роздрукований на принтері й заклеєний скотчем, тобто тим, який не відповідає ДСТУ й ускладнює його ідентифікацію та без переднього номерного знаку, чим порушив вимог п.п. 2.9в) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.7 ст.121 КУпАП (а.с. 1).

Згідно із копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079586 від 17 квітня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без д.н.з., та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень (а.с. 2).

Згідно із долученими до матеріалів справи відеозаписами, які надійшли разом із протоколом про адміністративне правопорушення, чітко видно, що саме ОСОБА_1 25 квітня 2021 року о 12 годині 45 хвилин був водієм транспортного засобу «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , котрий роздрукований на принтері й заклеєний скотчем, тобто тим, який не відповідає ДСТУ й ускладнює його ідентифікацію та без переднього номерного знаку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 137082 від 25 квітня 2021 року, складений із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Висновок судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7ст. 121 КУпАП ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №137082 від 25 квітня 2021 року та відомостями, які зазначені в протоколі складеним командиром роти №3 бат. №4 полку № 2 (з ОПБ) ОСОБА_2 , а також відеозаписом з нагрудної камери.

Суд звертає увагу, що відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектори УПП в м. Києві ДПП відмовилися зафіксувати заперечення ОСОБА_1 , які зникли з місця складення протоколу, суд не приймає до уваги, оскільки скаржником, будь-яких скарг на дії працівників поліції не подавалось. Крім того, відповідні заперечення ОСОБА_1 має можливість навести у цій справі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Доводи скарги про те, що бампер був пошкоджений невстановленими особами за невстановлених обставин, тому ОСОБА_1 тимчасово розмістив номерний знак під вітровим склом, що не заборонено ПДД України, не ґрунтуються на нормах наведених правил та не спростовують факту вчинення порушення та наявності події порушення.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають встановленим вимогам. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.

Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

У відповідності до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до положень наказу МВС України від 02.03.2021 року №166 "Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів" кількість знаків на автомобілях повинна становити два знаки. Знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу. Цей наказ також містить загальні технічні вимоги до знаків.

Наведені положення нормативно-правових актів передбачають імперативну вимогу для водіїв - встановлення номерного знаку на автомобілі, а не поміщення його у салоні автомобіля, як було зроблено на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , передній знак фактично був не встановлений на автомобілі, а розміщений біля лобового скла автомобіля, що є порушенням вимог п. 2.9 «в» ПДР України.

Апеляційна скарга не містить доказів того, що розміщення роздрукованого на принтері номерного знаку біля лобового скла відповідає нормам.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 уже притягувався до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме постановою УПП від 17 квітня 2021 року серії ЕАН № 4079586, що оскаржена ним не була та є чинною.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги також про те, що притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП, за результатами складення протоколу ААБ №137082 є неможливим у зв`язку з прямим приписом законодавства щодо неможливості двічі притягати особу за одне й те саме правопорушення одного виду з наступних підстав.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 1 червня 2021 року у справі № 236/1890/21, на яку посилається ОСОБА_1 , визнано протиправною та скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4119861 від 25 квітня 2021 pоку, відносно порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

У той же час, предметом перевірки підстав для відповідальності у цій справі є встановлення іншого порушення, передбаченого іншою нормою - ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Як наслідок, станом на 25 квітня 2021 року у справі має місце факт повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, а тому дії водія підлягають кваліфікації за ч. 7 ст. 121 КпАП.

У рішенні в справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізувалисвоє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, не вбачається.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На підстав і викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана