Справа № 541/1469/21
Номер провадження3/541/506/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області В. М. Куцин, з участю секретаря судових засідань Євдокимової Н. Ю., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Костенка В. О. розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 06.06.2021 року о 22 год. 15 хв. в м. Миргород по вул. Гоголя, 135/11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок з КНЗ «Миргородська ЦРЛ» № 36 від 06.06.2021 року, результат 1,77 промілле, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбаченавідповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що насправді він перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент проходження огляду, однак автомобілем в час зазначений в протоколі не керував, так як з 18 години 06 червня 2021 року передав керування автомобілем своєму товаришу ОСОБА_2 був тверезий, має посвідчення на право керування транспортними засобами. Автомобіль був припаркований перед перехрестям не доїжджаючи до магазину «Сільпо». ОСОБА_3 пішов до магазину, він також відійшов від автомобіля. Коли підійшов біля автомобіля знаходилася жінка яка обвинуватила його в порушенні правил дорожнього руху. Незабаром приїхали працівники поліції. Оскільки на час спілкування з поліцейськими він перебував в стані алкогольного сп`яніння тому не зовсім розумів що відбувається. Пізніше він був доставлений до медичного закладу. Після освідування його доставили до автомобіля і після повернення ОСОБА_4 останній сів за кермо автомобіля і вони поїхали до міста Полтава. Просив закрити провадження про справі так як відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 надав суду свідчення аналогічні свідченням ОСОБА_1 . Стверджував що 06.06.2021 року з 18 години автомобілем ВАЗ НОМЕР_2 керував він, оскільки ОСОБА_5 заморився, так як тривалий час керував автомобілем. Насправді того вечера у їхньої знайомої в місті Миргород ОСОБА_5 вживав спиртні напої. ОСОБА_3 припускав що він керуючи автомобілем ВАЗ міг порушити правила дорожнього руху, оскільки рухався по навігатору та не має навиків керування автомобілем ВАЗ.

Представник особи що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Костенко В.О. зазначав що доказів керування 06.06.2021 року о 22 год. 15 хв. в м. Миргород по вул. Гоголя, 135/11, водієм ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 не надано. Вказана обставина спростована в ході судового розгляду. ОСОБА_5 визнає, що був у стані алкогольного сп`яніння, однак він не керував транспортним засобом, тому просив провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв. незалежно від тога, керує особа транспортним засобом, який рухає ться своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Знаходження поблизу транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна ОСОБА_5 не заперечує, що 06.065.2021 року після 22 години перебуваючи в місті Миргород дійсно знадився в стані алкогольного сп`яніння, але не керував в цьому стані автомобілем і навіть не знаходився на місці водія, навіть в нерухомому транспортному засобі.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 захисника, свідків, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до відеозапису, диск із яким доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції (а.с.4) ОСОБА_1 перебуває поблизу автомобіля та на вимогу працівників поліції передає правовстановлюючі документи на автомобіль, погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу працівниками Національної поліції. При перегляді вищевказаного відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що в момент зупинки він перебував за кермом транспортного засобу та що автомобіль взагалі рухався, що працівники поліції водієві роз`яснили права передбачені ст. 268 КУпАП.

Суд не може взяти до уваги пояснення особи зафіксовані на відеозаписі, оскільки вказана особа не встановлювалася працівниками поліції і від неї не відбиралися пояснення, що позбавило суд можливість допитати цю особу та перевірити повідомлення останньої щодо факту керування автомобілем ОСОБА_1 06.06.2021 року о 22 год 15 хв. в місті Миргорлді на вулиці Гоголя 135/11.

Крім того, відповідно п. 1 розділу I до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. Ця Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 та п. 5 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Тобто, відеозйомка з використанням портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів працівниками поліції ведеться безперервно.

Так, до матеріалів справи приєднаний оптичний носій з відеозаписам на якому зафіксовані обставини події 06.06.2021 року.

При цьому, на вказаному відеозаписі не зафіксовано момент зупинки водія та процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто відеозапис відбувався не з моменту початку виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, а тому з нього неможливо достовірно встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи були дотримані поліцейськими вимоги ст. 266 КУпАП, відеозапис не відповідає вимогам Інструкції і не може бути визнаний судом належним доказом.

Таким чином, відеозапис не спростовує пояснення ОСОБА_6 що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що давало підстави для висунення працівниками поліції вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а будь-які інші докази які підтверджують вказані обставини до протоколу не додані.

Вказані обставини викликають сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду належних доказів встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 , необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 38,130, 221,245,247, 268, 291, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин