Справа № 950/1506/21
Номер провадження 3/950/635/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Берестовської С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого Лебединський районний сектор ДСНС

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 174084 від 16.07.2021 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 16.07.2021 о 01:37 год. в м. Лебедині по вул. Карпова, Сумської області керував автомобілем ЗАЗ ТЕ698К з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що вночі 16.07.2021 він рухався на своєму автомобілі по вул. Карпова в м. Лебедині, де був зупинений працівниками поліції за те, що він, змінюючи напрямок руху, начебто не ввімкнув відповідний зовнішній світловий сигнал повороту. Потім йому пред`явили претензії щодо перебування в стані сп`яніння. При цьому проходити відповідний огляд йому не пропонували. Копії документів йому ніяких не вручали. Водійське посвідчення не вилучалося і від керування транспортним засобом він не відсторонювався.

Представниця ОСОБА_1 зазначила, що працівники поліції при вказаних подіях діяли всупереч вимог закону і вина її підзахисного є не доведеною. Тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, а відповідно не визнав факти, викладені в ньому.

Суду ОСОБА_1 пояснив, що проходити огляд на стан сп`яніння йому не пропонували взагалі.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. В разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, водієві повинно бути забезпечено право проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_1 не було забезпечено проходження огляду ні на місці зупинки, ні в закладі охорони здоров`я.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який 16.07.2021 перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 , пояснив, що у його присутності водієві не пропонували проходити будь-який огляд на стан сп`яніння.

ОСОБА_3 , яка вказана свідком в протоколі про адміністративне правопорушення, показала суду, що тієї ночі була вдома, подій, які відбувалися з участю ОСОБА_1 , не бачила і нічого про це не знає. Розписалася в протоколі згодом, на прохання працівників поліції.

Покази ОСОБА_4 , який також зазначений свідком в протоколі про адмінправопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , судом перевірені не були, оскільки свідок в судове засідання не з`явився і причину своєї неявки не повідомив.

Відеозаписом, доданим до матеріалів справи, який був відтворений в судовому засіданні факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, також не доводиться, оскільки даний запис не оформлений відповідно до вимог закону.

Так, відеозапис складається з п`яти окремих файлів, що суперечить положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026, затвердженої 18.12.2018, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Так, згідно з п.п. 1 п. 2 розділу І зазначеної Інструкції - застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється в тому числі з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

За змістом вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 п. 1 та п. 2 розділу VІІ вказаної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Наданий суду відеозапис не містить безперервного запису від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу, до того ж в одному з файлів взагалі відсутній звук.

Зважаючи на викладене, суд не приймає відеозапис, долучений до справи, як належний доказ у справі, оскільки він добутий з порушенням вимог закону.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло