ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1288/21 Справа № 932/4375/21 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у судовому засіданні за участі адвоката Ружи Ігоря Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадня, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Разом з цим, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 454 гривень.

Згідно з оскаржуваної постанови, 24 травня 2021 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_1 рухаючись в районі будинку 126 по пр-ту Богдана Хмельницького в м. Дніпро, керуючи транспортним засобом «Деу Сенс», д/н НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуване рішення було постановлено за його відсутності, належним чином не повідомленого про час та дату розгляду справи, а копію постанови було отримано лише 13.07.2021, тому він вважає, що строк є пропущеним з поважних причин та підлягає поновленню.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду, через неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт, не заперечуючи, того, що він дійсно керував вказаним автомобілем та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, посилається на незаконність дій працівників поліції та зупинки його без законної на те підстави, внаслідок чого протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано допустимим доказом у справі. До того ж, апелянт вказує і на недоліки протоколу, через наявність в ньому виправлень та в часі його зупинення, та суперечностей в часі складення протоколу, направлення особи на огляд та часу запрошення свідків. При цьому, апелянт зазначає, що йому не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, а відеозаписи додані до матеріалів справи не містять доказів роз`яснення йому порядку дій в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, так і видачі йому направлення. З огляду викладене, апелянт вважає, що в його діях не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В судовому засіданні адвокат Ружа І.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду та апеляційну скаргу, просив їх задовольнити.

Суд першої інстанції ОСОБА_1 викликав у садові засідання електронними судовими повістками, проте доказів, що їх було отримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи не міститься. Разом з цим, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В порушення цієї норми закону суд першої інстанції не надіслав ОСОБА_1 копію постанови щодо нього.

Як слідує, з наявних матеріалів справи, захисник Ружа І.В. отримав копію оскаржуваної постанови 13.07.2021, в той час як ОСОБА_1 подав до місцевого суду апеляційну скаргу 20.07.2021.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення доступу до правосуддя ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 346977 від 24.05.2021, складеним уповноваженою особою управління патрульної поліції, з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які кожен окремо зазначили, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР", від 24.05.2021, у якому відображено виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, такі як різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Вищенаведені докази, у їх сукупності, свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів скарги про необґрунтованість зупинки ОСОБА_1 патрульними поліцейськими, то вони не спростовують висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порям з цим, слід зазначити, що поліцейські є службовими особами та несуть відповідальність за недостовірність вказаної у рапорті інформації, даних про упередженість поліцейських суду не надано, а будь-які інші підстави ставити під сумнів вказані відомості у рапорті у суду апеляційної інстанції відсутні.

Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено учасниками у судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко