КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №361/2951/21 Головуючий у 1 інстанції: Сердинський В.С.

Провадження №33/824/3962/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

30 вересня 2021 року Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Хуторенка Ігоря Миколайовича, подану в ОСОБА_1 , на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який працює у ТОВ «Фозі», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП справа №361/2951/21, провадження №3/361/2651/21, справа №361/3247/21, провадження №3/361/2795/21. Присвоєно об`єднаному провадженню №361/2951/21, провадження №3/361/2651/21. ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Закрито адміністративне провадження по даній справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою 01 квітня 2021 року приблизно о 12 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тітки ОСОБА_2 , а саме: нецензурно висловлювався на її адресу, кидався в бійку, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою. Також, 04 квітня 2021 року приблизно о 13 год 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , а саме: нецензурно висловлювався на її адресу, погрожував фізичною розправою, не впускав до помешкання. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду 16 серпня 2021 року адвокат Хуторенко І.М. подав у інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначає, що складені поліцейськими протоколи про адміністративнеправопорушення серії АПР18 №508710 та АПР18 №508487 не є безперечним доказом вчинення домашнього насильства, а викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини, не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №508710відсутня інформація яка саме шкода завдана потерпілій вчиненим правопорушенням, не зафіксовано які саме умисні дії або бездіяльність фізичного, психологічного чи економічного характеру застосовувались під час вчинення домашнього насильства до потерпілої.

Крім того, у матеріалах справи відсутні пояснення свідків правопорушення, а до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено ні фото, ні відеоматеріали (тощо) на підтвердження обставин, викладених у протоколі щодо ОСОБА_1 , які б свідчили та підтверджували факт, що дійсно мала місце подія адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Хуторенко І.М. підтримали апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Хуторенка І.М., Половко Н.І., Корнієнко С.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З аналізу норм указаних законів вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до обставин вказаної справи, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №508710 01 квітня 2021 року приблизно о 12 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї тітки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, кидався в бійку, шарпав за одяг та кидався в бійку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №508487 04 квітня 2021 року приблизно о 13 год 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, не впускав до помешкання.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується електронними рапортами від 01 квітня 2021 року та від 04 квітня 2021 року, протоколами прийняття заяв про вчинення про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01 квітня 2021 року та від 04 квітня 2021 року, поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КупАП, за встановлених судом обставин.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, або дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Також судом першої інстанції правильно зазначено, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга адвоката Осадчої Н.О., подана в інтересах ОСОБА_5 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуадвоката Хуторенка Ігоря Миколайовича, подану в ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

ПостановуБроварського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко