Справа № 265/7362/21
Провадження № 3/265/2405/21
П О С Т А Н О В А

29 грудня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2021 року до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149666 складеного 13 вересня 2021 року, ОСОБА_1 , 12 вересня 2021 о 20-00 годині, керуючи т.з. Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 , по б-ру Меотиди буд 21/43 у Лівобережному районі міста Маріуполя Донецької області, не впевнившись в безпечності маневру, не дотримавшись дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з ТЗ Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований попереду, від чого автомобіль Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.10.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення не визнав, суду пояснив, що 12 вересня 2021 о 20-00 годині на автомобілі Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав у двір будинку за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_2 та припаркував свій автомобіль у дворі, позаду автомобіля Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 . Враховуючи, невеликі розміри подвір`я, та велику кількість машин у дворі, відстань між їх автомобілями була не велика, до метру. Під час паркування зіткнення автомобілів не було. Потерпілий ОСОБА_2 , знаходився у дворі будинку та бачив, як він паркувався. При цьому жодних зауважень до нього не висловлював. В цей день автомобілем він більше не керував. Наступного дня, потерпілий викликав патрульну поліцію, для складання протоколу, за начебто зіткнення їх автомобілів з його ( ОСОБА_1 ) вини. Вважає, що потерпілий каже неправду, намагаючись, таким чином, за його рахунок відновити свій автомобіль, на якому і раніше були подряпини та невеликі пошкодження. Зазначив, що на його автомобілі жодних пошкоджень, які б свідчили про зіткнення не має.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 12 вересня 2021 року приблизно о 20 годині припаркував свій автомобіль Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 у дворі будинку за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , потім залишився у дворів та присів на лавочку, що поряд. Приблизно через 15 хвилин, на автомобілі Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхав сусід по будинку ОСОБА_1 та припаркував свій автомобіль позаду його автомобіля, заїхавши одним колесом на бордюр. Відстань між автомобілями була приблизно 1 метр. Під час паркування дійсно зіткнення авто не було. Наступного дня, він побачив, що автомобіль ОСОБА_1 стоїть майже впритул до заднього бамперу його автомобіля, і під колесом автомобіля Geely, лежить камінь, якого напередодні не було. На належному йому автомобілі він виявив пошкодження у вигляді вм`ятини та подряпини, яких не було раніше. Вважає, що водій автомобіля Geely, або навмисно вдарив його автомобіль, так як вважає, що місце, де він ( ОСОБА_2 ) припаркував свій автомобіль, особистим місцем для паркування власного автомобіля. Або, в зв`язку з порушенням ОСОБА_1 правил парковки, автомобіль Geely міг випадково, будучи некерованим, посунутися вперед, і таким чином, пошкодити його автомобіль. Зазначив, що на теперішній час відновив свій автомобіль за власний рахунок.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що проживає у будинку буд АДРЕСА_2 . В цьому ж будинку проживають ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 . ОСОБА_1 завжди паркує свій автомобіль Geely, сірого кольору у дворі біля лавочки, оскільки вважає, що то його місце. При цьому ОСОБА_1 завжди паркує свій автомобіль не коректно, заїжджаючи у двір на великій швидкості, та колесами на бордюр. 12 вересня 2021 року, у вечірній час, він знаходився у дворі будинку, сидів на лавочці разом з ОСОБА_2 . Він бачив, як водій автомобіля Geely, заїхав у двір на великій швидкості, колесом на бордюр, та поставив свій автомобіль майже в притул до автомобіля Toyota білого кольору, підперши його, сзаду. Відстань між автомобілями була приблизно 200 мм. Але в цей день зіткнення автомобілів не було. Наступного дня, автомобіль ОСОБА_1 був зміщений корпусом та стояв вже трохи в іншому положенні. Вважає,що ОСОБА_1 порушує правила парковки, що призвело до пошкодження автомобіля потерпілого. При цьому, припускає, що ОСОБА_1 хотів виїхати з місця парковки, та зачепив автомобіль потерпілого. Зазначив, що на автомобілі Toyota білого кольору, пошкоджень у вигляді вм`ятини на задньому бампері раніше не було. На його думку, ці пошкодження виникли внаслідок неправильного паркування водієм Geely ОСОБА_1 належного йому автомобіля.

До протоколу про про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149666 додано схему місця ДТП та фото таблицю, де зображено розташування автомобілів Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 та Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , на прибудинковій території, майже впритул.

Частина ч.2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин зазначених у протоколі відсутні, з огляду на таке.

За положеннями ст. 124 КУпАп адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши п.101 та 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За положеннями п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, пункти 10.1 та 13.1 ПДР визначають правила, які повинен виконувати водій під час керування транспортним засобом, дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В той же час докази, які б, поза розумним сумнівом, свідчили, що ОСОБА_1 здійснив зіткнення з т.з. Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , саме під час керування автомобілем Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні.

При розгляді даної справи, за показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , встановлено, що водій ОСОБА_1 припаркував т.з Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 позаду т.з Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , майже впритул, проте зіткнення автомобілів, не відбулося. Наступного дня ОСОБА_2 виявив на належному йому т.з Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 пошкодження. Проте, внаслідок яких дій з`явилися ці пошкодження, йому не відомо. За припущеннями потерпілого та свідка, ОСОБА_1 або керував автомобілем Geely та відбулося зіткнення транспортних засобів або автомобіль Geely випадково зіткнувся з автомобілем Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок порушення ОСОБА_1 правил парковки. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що після того, як 12.09.2021 після 20-00 годин, припаркував свій автомобіль у дворі, в цей день за кермо не сідав та автомобілем не керував.

При таких обставинах, вважати доведеним, що водієм т.з Geely MK д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушені пункти 10.1 та 13.1 ПДР, законних підстав не має.

При розглядів даної справи, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Отже, на підставі положень та тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність належних та допустимих доказів по справі, позбавляються суддю можливості перевірити правильність встановлення об`єктивної ознаки складу адміністративного правопорушення, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, оцінивши у сукупності надані та досліджені докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124, КУпАП, оскільки при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О СТАН ОВ И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Міхєєва