Справа № 457/1206/21
провадження №3/457/577/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 324985 від 20.09.2021 року ОСОБА_1 20.09.2021 року о 19 год. 06 хв. у м. Трускавець по вул. Мазепи, 25Б керував транспортним засобом Ford Edge, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення ходи, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вказаний протокол складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, що він не керував транспортним засобом, тому працівники поліції не могли його зупинити під час водіння у нетверезому стані.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши правопорушника, суддя приходить до наступного висновку.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/7350.

З оглянутого судом відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис починається із того, що до припаркованного на території заправки автомобіля направляються працівники патрульної поліції. При цьому ОСОБА_1 одразу на місці події не підтверджував факт керування цим транспортним засобом.

Матеріали справи містять пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак докази того, що вказані свідки були свідками даної події та свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинення його у зв`язку з цим працівниками поліції чи вчинення ним будь-яких інших правопорушень, які могли б бути підставою зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Під час перегляду відеофайлу «Новый файл 3» на 02 хвилині працівник поліції, звертаючись до ОСОБА_1 , стверджує, що у них є підозра, що він перебуває у нетверезому статі, тому зараз будуть проводити освідування. Начеб то, свідки стверджують, що ОСОБА_1 рухався в автомобілі у стані алкогольного сп`яніння. При цьому водій відмовився від освідування. Водій пояснив працівникам автомобіля, що він особисто не їхав на автомобілі, не зважаючи на те, що він є власником авто.

З приводу вищенаведеного суддя наголошує на наступному. Справді, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на відеозаписі не зафіксовано. Питання про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції підняли задовго після того, як почали з`ясовувати обставини події, посилаючись на твердження неіндентифікованих свідків про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Чинним КУпАП не передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі слів свідків за відсутності факту керування транспортним засобом.

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

На основі вищенаведеного, суд вважає, що перебування ОСОБА_1 у автомобілі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи поблизу власного не доводить факт керування транспортним засобом.

Окрім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, у долученому до матеріалів справи відеозаписі події, відсутні будь-які належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ford Edge 20.09.2021 року о 19 год. 00 хв.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 324985 від 20.09.2021 року не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердженнятого, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-287 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Марчук