ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2355/21 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження №33/807/633/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Терехова А.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, судом встановлено, що 06 липня 2021 року о 17:20 в Запорізькому районі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 547 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес Бенс НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, відсутність мокротиння з порожнини рота, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250780 від 06 липня 2021 року.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, винесена з порушенням матеріального та процесуального права.

Вважає, що 06 липня 2021 року близько 17-20 год. працівники поліції незаконно зупинили його транспортний засіб.

Інспектор поліції незаконно склав стосовно нього постанову за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення ПДР України. Він заперечував та доводив свою невинуватість, у відповідь на що інспектор поліції звинуватив його у тому, що він наркоман та почав вигадувати наявність ознак сп`яніння.

Після чого, інспектор поліції, не запросивши свідків, не забезпечивши безперервну відео фіксацію, вчиняючи проти нього психологічний тиск, почав його залякувати, викликати евакуатор та пропонував проїхати до відділу поліції для проходження медичного огляду.

При цьому йому не було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та не було запропоновано проїхати до медичного закладу. Направлення не складалось, права йому не роз`яснювались.

Він повідомив інспектору, що він здійснює перевезення кондитерських виробів до іншої області та наявний в нього товар може зіпсуватися, що вимога проїхати до поліцейського відділу незаконна, його чекають з товаром і він не має часу на відвідування поліцейського відділу, та що в нього будуть вкрай негативні наслідки, якщо він не доставить вчасно товар належної якості.

Працівник поліції почав знімати його на смартфон, постійно переривав запис, ввів його в оману, повідомивши, що якщо він відмовиться від медогляду, то його відпустять, а його винуватість у вживанні наркотичних засобів буде встановлювати суд, змусив його сказати, що відмовляється він медичного огляду.

Після чого поліцейський склав на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та примусив написати, що він відмовляється від медичного огляду та відпустив його.

Вказує, що в протоколі працівник поліції зазначив недостовірну інформацію, що керування транспортним засобом передано ОСОБА_2 , оскільки нікого крім нього та працівника поліції не було на місці зупинки, та керування транспортним засобом нікому не передавалось.

Також посилається на те, що вимоги поліцейського про необхідність проведення медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я були незаконними, пред`явленими за відсутності на те правових підстав та явних на те причин.

Вважає, що опис ознак наркотичного сп`яніння, вказаний в протоколі, не узгоджується з матеріалами відеозапису, наявними в матеріалах справи.

Крім того, зазначає, що протокол, переданий для розгляду до суду, відрізняється від протоколу, що підписаний ним на місці зупинки транспортного засобу, а тому такий протокол є неналежним доказом.

Також посилається на неналежність та недопустимість такого доказу, як відеозапис події, оскільки він здійснений з порушеннями. Відеозапис здійснювався невстановленим технічним засобом, відеозапис не містить дати і часу запису, не є безперервним, долучено лише фрагменти запису. В протоколі не вказано технічний прилад, за допомогою якого здійснювався запис.

Вказує, що оскільки поліцейським не забезпечено застосування технічних засобів відеозапису, згідно з вимогами законодавства, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений в присутності свідків. Однак, його огляд проведено за відсутності свідків, що є недійсним та виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що йому належним чином не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, направлення на огляд йому не вручалось. В направленні вказаний неіснуючий заклад охорони здоров`я.

Вказані обставини суд першої інстанції не дослідив, внаслідок чого допустив порушення вимог процесуального закону.

Заслухавши захисника - адвоката Терехова А.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250780 від 06 липня 2021 року;

- у направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , від якого він відмовився;

- поясненнями ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні;

- довідкою про належність транспортного засобу;

- відеозаписом, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора СРПП відділу №6 ЗРУП ст. л-нт. поліції Скрипник В.Г., згідно з яким, під час несення служби 06 липня 2021 року приблизно о 17 годині 20 в Запорізькому районі а/ш Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя був зупинений автомобіль Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме відсутність заднього бамперу, під час спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 , 1999 р.н., у водія були чіткі ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, відсутнє мокротиння з порожнини роту, бліде обличчя. В зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі, на що водій відповів категоричною відмовою, водієві було роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено зі ст.130 КУпАП та складено адміністративний матеріал за ст.130 та ч.1 ст.121 КУпАП.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є допустимими та не викликають сумніви у їх достовірності.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, беззаперечно підтвердивши всі обставини, викладені в протоколі, та просив суворо його не карати. Суду пояснив, що в той день він перевозив кондитерські вироби на Мерседесі бенс. Його зупинили працівники поліції та запідозрили у вживанні наркотичних засобів, та запропонували пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння. Він не міг його проходити, оскільки машина не була оснащена холодильником, а день був теплий та кондитерська продукція могла зіпсуватись. Тому він вирішив відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, пояснив, що він завжди має бліде обличчя, мокротиння було відсутнє через хвилювання, а очі червоні через те, що він мало спить та багато працює. На місце було викликано його директора, а він був відсторонений від керування авто.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_1 - адвокат Терехов А.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, та зазначив, що в протоколі вказано ознаки наркотичного сп`яніння, які не відповідають переліку таких ознак, вказаних в п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Тобто, вважає, що такі ознаки сп`яніння як почервоніння очей та відсутність мокротиння не є ознаками наркотичного сп`яніння. Крім того, відеозапис події здійснювався за допомогою смартфону, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. Тому, вважав, що в даному випадку не залучення свідків є порушенням закону. Направлення на огляд водія виписано на установу, яка не існує. Протокол, який направлено до суду, відрізняється від копії, наданої ОСОБА_1 , а саме в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року за № 1395, дописано дані щодо місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .Працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 , який перевозив кондитерські вироби, які швидко псуються, зазначивши про його затримання. Пояснення в суді першої інстанції ОСОБА_1 надав без захисника, а тому не розумів наслідки таких пояснень.

На думку апеляційного суду, вказані доводи сторони захисту правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки надані ОСОБА_1 пояснення безпосередньо під час судового розгляду повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`активних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейського, який оформлював адміністративний матеріал, не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 цього Закону.

Відповідно до положень п.1 ч.1ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби в т.ч. у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з рапортом інспектора поліції підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення Правил дорожнього руху України, а саме відсутність заднього бамперу.

Стосовно цього порушення щодо ОСОБА_1 складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, яка не була оскаржена правопорушником. Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, не переглядається у цій справі.

На думку апеляційного суду, не є слушними доводи апелянта про те, що йому не було роз`яснено порядок проведення огляду та не запропоновано проїхати до медичного закладу, з огляду на таке.

Так, інспектором поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (що відображено як в протоколі так і у направленні), останньому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, вказане підтверджується протоколом, в якому, зокрема, містяться письмові пояснення водія про те, що він управляв авто, на медичний огляд їхати відмовляється. Такі ж пояснення надані ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем в медичному закладі.

Отже, дії інспектора полії були правомірними та водієві було запропоновано пройти огляд саме в медичному закладі.

Посилання сторони захисту на те, що ознаки сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 , не відносяться до ознак наркотичного сп`яніння, передбачених п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності і іншої ознаки сп`яніння - бліде обличчя, не спростовують правомірності направлення ОСОБА_1 на медичний огляд та того факту, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно відсутності на місці зупинки свідків та відсутності безперервної відеофіксації, суд апеляційної інстанції вертає увагу на таке.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису,а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, те, що в цьому випадку не були залучені свідки, а велась відеофіксація, про що і зазначено в протоколі, вимогам закону не суперечить.

Посилання захисника на те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою неналежного технічного засобу, є голослівними.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про порушення інспектором поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, з огляду на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція). Відповідно до положень п.2 Інструкції,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, поліцейськими виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, тому обґрунтовано було запропоновано останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте, останній відмовився від проходження такого огляду.

Посилання апелянта на той факт, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в протоколі зазначено, що транспортний засіб передано ОСОБА_2 з посиланням на наявне у вказаної особи посвідчення водія НОМЕР_2 . Вказане підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , наданими в суді першої інстанції, згідно з якими, на місце було викликано його директора, а він був відсторонений від керування авто.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він перевозив кондитерські вироби, які могли зіпсуватися, тому його відмова була викликана необхідністю, не є переконливими, в т.ч. і тому, що такі доводи нічим не підтверджуються.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівник поліції ввів його в оману, спростовуються матеріалами справи, в т.ч. відеозаписом та особистими поясненнями ОСОБА_1 , які узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, а також з поясненнями самого ОСОБА_1 , зазначеними в протоколі та наданими в судовому засіданні.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги про те, що відеозапис не може бути допустимим доказом у справі, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбаченіст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимогст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 03серпня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/2355/21