№ 207/1254/21
№ 3/207/523/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області І.М. Юрченко, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора Державного підприємства «Смоли», юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні;

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 34/4.4-652-18 від 16.04.2021 року: в період з 05.04.2021 по 16.04.2021 в ході проведення перевірки Державного підприємства «Смоли», юридична адреса: 5. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 179, директор ОСОБА_1 допустив порушення норм чинного законодавства про працю, а саме в порушення вимог частини третьої статті 32, частини четвертої статті 115, частини першої статті 116, частини першої статті 117 КЗпП України, статті 21 Закону України «Про відпустки», частини другої статті 30 Закону України «Про оплату праці», будучи посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, в порушення вимог частини третьої статті 32 КЗпП України, якою передбачено, що при зміні істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо) працівники повідомлені не пізніше ніж за 2 місяці, встановлено Наказами від 18.12.2020 № 454 та від 03.01.2020 № 4 зміну графіку роботи працівників управління ДП «Смоли» з неповним робочим тижнем, а саме з понеділка по четвер з 08.00 по 15.30. вихідні дні п`ятниця, субота, неділя без повідомлення не пізніше ніж за 2 місяці.

В порушення частини другої статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавцем незабезпечено достовірний облік витрат на оплату праці. Так, при формуванні штатних посадових окладів працівників ДП «Смоли» на 2020 та 2021 роки не враховані визначені Галузевою угодою міжкваліфікаційні (міжпосадові) співвідношення розмірів посадових окладів. А саме, згідно штатного розкладу на 2020 рік: лаборант хімічного аналізу 6 розряду - оклад 3770 грн.: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду - оклад 3650 грн.; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду - оклад 4250 грн.: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду - оклад 4140 грн.

В порушення вимог частини 4 статті 115 КЗпП України, статті 21 Закону України «Про відпустки» виплату заробітної плати працівникам за весь час щорічної відпустки проводиться в строки виплати заробітної плати, а не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так наприклад:

- ОСОБА_2 надана відпустка з 02.03.2021 по 15.03.2021 на 14 к.д. (наказ (розпорядження) №111/в від 02.03.2021) оплата за час відпустки станом на 15.04.2021 не проведена;

- ОСОБА_3 надана відпустка з 15.03.2021 по 31.03.2021 на 17 к.д. (наказ (розпорядження) №125/в від 10.03.2021) оплата за час відпустки станом на 15.04.2021 не проведена;

- ОСОБА_4 надана відпустка з 14.03.2021 по 31.03.2021 на 1418 к.д. (наказ (розпорядження) №129/в від 12.03.2020 оплата за час відпустки станом на 15.04.2021 не проведена;

- ОСОБА_5 надана відпустка з 15.03.2021 по 28.03.2021 на 14 к.д. (наказ (розпорядження) №132/в від 12.03.2021) оплата за час відпустки станом на 15.04.2021 не проведена.

В порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України, яким встановлено випадок проведення остаточного розрахунку не в день звільнення, а саме:

ОСОБА_6 звільнено 09.11.2020 (наказ від 09.11.2020 №409/00 - остаточний розрахунок на загальну суму 10060.82 грн. проведено 10.11.2020.

В порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, якою встановлено, що в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, встановлено, що при проведенні остаточного розрахунку не в день звільнення, не здійснювалось нарахування та виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так наприклад :

ОСОБА_6 звільнено 09.11.2020 (наказ від 09.11.2020 №409/00 - остаточний розрахунок на загальну суму 10060,82 грн. проведено 10.11.2020 виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не проведено.

В порушення вимог п.1 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про державне загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не виплачується у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати. Так наприклад:

ОСОБА_7 - хворів з 01.12.2020 по 10.12.2020.

Протоколом засідання комісії із соціального страхування ДП «Смоли» від 12.01.2021 № 1 призначено матеріальне забезпечення застрахованим особам, виплачено 11.02.2021 та 18.02.2021 разом з заборгованою заробітною платою, а не в строки найближчої виплати заробітної плати.

В наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності не згоден, пояснив наступне.

Стосовно зазначеного у протоколі порушення вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України зазначив, що наказами від 18.12.2020 № 454 та від 03.01.2021 № 4 на підприємстві внаслідок об`єктивних причин та з дотриманням вимог діючого законодавства про працю запроваджено простій виробництва (причини зупинки виробництва зафіксовані у наказах). Оскільки законодавчо не врегульовано питання про те, де мають знаходитись працівники під час простою (вдома чи на робочому місці), необхідність присутності працівників на робочих місцях у період простою обов`язково обумовлюється відповідними наказами. Враховуючи зазначене, у наказах від 18.12.2020 № 454 та від 03.01.2021 № 4 для працівників заводоуправління на період простою виробництва встановлений час перебування на робочому місці з понеділка по четвер з 08.00 до 15.30. Таким чином, зазначення у наказах про простій виробництва необхідності для окремої категорії працівників бути присутніми у період простою на робочому місці протягом певного часу не є зміною для них істотних умов праці у розумінні ст. 32 КЗпП України і не потребує дотримання роботодавцем завчасного двомісячного терміну повідомлення, адже при запровадженні простою (з перебуванням на робочому місці або вдома) отримання згоди працівників або їх завчасне повідомлення чинним законодавством не передбачене. Окремо зазначаємо, що всі працівники заводоуправління були ознайомленні із вищевказаними наказами під особистий підпис до початку введення їх у дію і жодних заперечень або зауважень стосовно змісту наказів від працівників не надходило. Окрім того, відповідно до ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Слід зазначити, що працівники заводоуправління у період простою отримують оплату із розрахунку фактичного часу їх перебування на робочому місці, тому права працівників у цій частині також жодним чином не порушені.

Враховуючи вищенаведене, порушення, зазначене в Акті під порядковим номером 2.23 і відображене в адміністративному протоколі не мало місце, адже чинне законодавство про працю ДП «Смоли» та трудові права працівників при запровадженні простою на підприємстві не порушувались і подія правопорушення, наявність якої є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, у даному випадку взагалі відсутня.

Стосовно зазначеного у протоколі порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» (порядковий номер порушення 3.20), згідно ст. 6 Закону України «Про оплату праці» та ст. 96 КЗпП України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. При формуванні штатних посадових окладів (ставок), ДП «Смоли» враховані визначені Галузевою угодою між Міністерством енергетики та вугільної промисловості та Профспілкою працівників атомної енергетики та промисловості України на 2017-2018 роки (далі - Галузева угода) та Колективним договором між адміністрацією і трудовим колективом Державного підприємства «Смоли» співвідношення розмірів посадових окладів, а саме формування часових тарифних ставок (окладів) здійснено на основі тарифної ставки робочого першого розряду і міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), що встановлюються згідно Додатка 1.1 та Додатка 8 Галузевої угоди. При цьому, на підприємстві використовується передбачена п.2.7 Галузевої угоди «перехресна» схема посадових місячних окладів. У схемі передбачена нижня і верхня межа окладу за кожною посадою, що створює певний діапазон («вилку») окладу. Така «вилка» тарифних ставок (окладів) дозволяє диференціювати рівень оплати працівників, які виконують однакову роботу з різними результатами, ставляться відповідально до виконання своїх обов`язків. Встановлення роботодавцем різних посадових окладів працівникам у межах затверджених в установленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів за відповідною посадою дозволяє врахувати індивідуальні характеристики конкретного робітника (спеціаліста), ситуацію на ринку труда, і жодним чином не порушує трудове законодавство і законодавство у сфері оплати праці.

У розділі V Акту «Опис виявлених порушень вимог законодавства» (порядковий номер порушення 3.20) зазначено, що згідно штатного розкладу на 2020 рік лаборант хімічного аналізу 6 розряду - оклад 3770 грн. Але не враховано, що на цій посаді працює лаборант хімічного аналізу 5 розряду з окладом 3770 грн. (про це міститься відповідна відмітка у штатному розписі, а саме - 6/5). Оклад лаборанта хімічного аналізу 5 розряду встановленій у межах відповідної «вилки» окладу для даного розряду, що підтверджується штатним розписом підприємства, і до моменту складання працівником екзамену на підвищення кваліфікаційного розряду і подальшого присвоєння йому 6 розряду у роботодавця відсутні підстави для встановлення йому окладу, передбаченого штатним розписом для лаборанта хімічного аналізу 6 розряду. Оклади електромонтерів з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду встановленій у межах відповідної «вилки» окладу, що підтверджується штатним розписом підприємства.

Таким чином, щодо зазначеного в Акті і відображеного в адміністративному протоколі порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» також відсутня подія правопорушення, доведена наявність якої є обов`язковою умовою застосування адміністративної відповідальності.

Стосовно зазначеного у протоколі порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки» звертає увагу суду на те, що вже досить тривалий час підприємство працює у режимі постійних простоїв і є збитковим. Не зважаючи на той факт, що ДП «Смоли» є підприємством державного сектору економіки, заснованим на державній формі власності, жодних коштів з державного або з будь-яких інших бюджетів до підприємства вже багато років не надходить взагалі, і підприємство намагається здійснювати свою діяльність у дуже складних фінансових умовах функціонування, розраховуючи виключно на кошти, які отримані від власної господарської діяльності. В останні роки внаслідок об`єктивних, незалежних від підприємства причин, у тому числі і політичних, ДП «Смоли» втратило великі сегменти ринку збуту, що призвело до значного скорочення обсягів реалізації продукції і вплинуло на значне скорочення обігових коштів підприємства. Але при цьому, маючи постійний брак коштів, у підприємства є велика кількість щомісячних зобов`язань, які є суттєво важливими для підтримання функціонування підприємства і недопущення його зупинки і втрати працівниками робочих місць. Так, підприємство має щомісячно виконувати обов`язок зі сплати податків і зборів до бюджету, оскільки згідно положень чинного Податкового Кодексу України у разі несвоєчасної сплати тих платежів, які згідно чинного податкового законодавства мають статус податків і зборів, до підприємства застосовуються штрафні санкції, які зростають в залежності від строку прострочення, тому несплата або несвоєчасна сплата останніх призведе до значних додаткових фінансових витрат. Окрім того слід зазначити, що необхідними витратами для ДП «Смоли» є зобов`язання з оплати енергоносіїв (електроенергія, газ, вода). Несплата за останні призведе до припинення їх постачання на підприємство і, як наслідок, до втрати можливості його нормального функціонування та повної зупинки. Окремо слід зазначити, що на балансі підприємства знаходиться Романківська насосна станція, яка забезпечує водою інші промислові підприємства у місті, і зупинка цієї станції внаслідок несплати підприємством вартості спожитих енергоносіїв призведе до зупинки цих підприємств і відповідно, вкрай негативних наслідків для ДП «Смоли». Також для виготовлення власної продукції, реалізація якої є єдиним джерелом отримання обігових коштів, необхідна велика кількість різної хімічної сировини, яка постачається на підприємство за договорами, укладеними відповідно до вимог чинного законодавства. У разі несплати або здійснення несвоєчасної оплати, постачання сировини на ДП «Смоли» буде припинено, до підприємства будуть застосовані штрафні санкції і договори будуть розірвані, а підприємство втратить можливість здійснювати свою діяльність з виготовлення продукції, що призведе до повної відсутності будь-яких обігових коштів у ДП «Смоли» і можливості нормального функціонування у подальшому.

Враховуючи вищевикладене, оскільки обігових коштів підприємства бракує для виконання у повному обсязі всіх необхідних зобов`язань, підприємство вимушене розподіляти їх між всіма необхідними витратами і не завжди має можливість виконувати зобов`язання в існуючі строки і терміни. Слід зазначити, що будь-яких свідомих дій або бездіяльності, направлених на порушення законодавства про працю, з мого боку не має, адже складна фінансова ситуація на підприємстві обумовлена виключно об`єктивними, не залежними від дій керівника обставинами.

Враховуючи відсутність умислу у діях ОСОБА_1 та небажання настання шкідливих наслідків, він просить не притягувати його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справ; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження по справі.

Відповідно до положень ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З доданих доказів не вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. З пояснень ОСОБА_1 та доданих до них документів, вбачається, що було відсутнє державне фінансування підприємства, тому у нього був відсутній умисел на порушення вимог законодавства про працю.

Під час розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не містять даних про форму його вини, яка, виходячи із визначення зазначеного у ст.41-2 КУпАП може бути лише умисною формою. Матеріали справи не містять та суду не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 мав умисел, спрямований на порушення вимог законодавства про працю чи переслідував будь-який інший інтерес.

У даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року та"Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обгрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Таким чином, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 41 ч. 1, ст.ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко