3/758/7349/21 Категорія 289
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 вересня 2021 року

Суддя Подільського районного суду м.Києва Бузунко О.А.,

за участю прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Ковтуна Ю.С.,

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агенства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді начальника другого регіонального Департаменту Державного підприємства Спеціалізована торговельна фірма «Прогрес» /зі слів/, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника першого регіонального Департаменту дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспеекпорт» Державного підприємства Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма «Прогрес», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КупАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 даного Закону, 07 квітня 2021 року о 16 годинні 22 хвилини несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим винив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вказав, що декларацію подав за 2020 рік несвоєчасно, а саме 07 квітня 2021 року, тому що не вважає себе суб`єктом декларування. До 07 квітня 2021 року ОСОБА_2 декларації не подавав, а подав лише згодом через наполягання уповноваженої особи з питань запобігання корупції підприємства.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до наказу ДП СЗТФ «Прогрес» № 28-ос від 08.04.2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника першого регіонального Департаменту.

Відповідно до пп «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до ст. 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державноївлади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Відповідно до Статуту ДП СЗТФ «Прогрес» (далі - Підприємство) є державним комерційним підприємством, реорганізованим відповідно до постанови КМУ від 09.10.1966 року № 247 з Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньо торговельна фірма «Прогрес» яке було створене на підставі постанови КМУ від 04.10.1995 № 785 (п. 1.1); засновником Підприємства є Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», розпорядженням КМУ від 22.02.2012 № 93-р Підприємство передане в управління Державного концерну «Укроборонпром» (п. 1.2); Підприємство є юридичною особою (п. 3.1); Підприємство має відокремлене майно, самостійний баланс, поточний, валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням (п. 3.5); майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського управління (п. 4.1).

Роз`ясненням Національного агентства від 03.02.2021 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно- господарські функції.

У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щод здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до Положення про перший регіональний Департамент заступника начальника наділено організаційно-розпорядчими функціями.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальник; першого регіонального Департаменту ДП СЗТФ «Прогрес», яке є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентств декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевогс самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2021 році був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання пункцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національногоагентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 квітня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, лише 07.04.2021 о 16:22, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 протягом періоду часу з 01.01.2021р. по 01.04.2021р. жодних дій в Реєстрі не вчиняв.

Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не був зобов`язаний спростовано наказом ДП СЗТФ «Прогрес» від 08.04.2019 № 28-ос відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника першого регіонального Департаменту та був наділений організаційно- гозпорядчими функціями відповідно до своєї посадової інструкції. В подальшому наказом ДП СЗТФ «Прогрес» від 29.03.2021 року № 5 5-ос ОСОБА_1 переведено на посаду начальника четвертого регіонального Департаменту з 01.04.2021.

Поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру не встановлено.

За ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час розгляду справи судом не встановлено пом`якшуючу обставину та обтяжуючих обставин, що враховано при обранні адміністративного стягнення.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО